Ухвала
 
30 листопада 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 569/7299/18
провадження № 61-16745ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою та вселення,
 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у жовтні 2021 року засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у вищевказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року вищевказану касаційну скаргу залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано заявниці надати нову редакцію касаційної скарги із зазначенням обов`язкових підстав касаційного оскарження.
 
У строк визначений в ухвалі до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга у новій редакції, в якій просить скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 , при цьому не зазначила та не обґрунтувала підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).
 
Належне зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.
 
Посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 190/106/18, не може вважатись належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку). 
 
Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що Верховний Суд у справі про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини зазначив: виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».
 
Отже, зазначена постанова не може відноситись до подібних правовідносин, а викладені в ній висновки із загальних питань правозастосування можуть бути лише додатковим обґрунтуванням.
 
Таким чином, ОСОБА_1 не виконано в повній мірі вимоги законодавства стосовно зазначення підстав касаційного оскарження, у зв`язку з чим касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна                   скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього                   Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у відведений судом строк, станом на 30 листопада 2021 року, недоліки касаційної скарги усунуто не у повному обсязі, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою та вселення вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                І. Ю. Гулейков