ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2021 р.           Справа№ 910/17078/15
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шаптали  Є.Ю.
суддів:            Хрипуна О.О. 
          Корсака В.А. 

при секретарі  Токаревій А.Г.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 15.09.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" 

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі     №910/17078/15 (суддя Паламар П.І.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" 

на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), 

заінтересована особа Приватне акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2"

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" звернулося в суд зі скаргою на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Вказану скаргу на дії органу Державної виконавчої служби скаржник обґрунтовує наступними обставинами:
- на виконанні Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться зведене виконавче провадження № 43758126 по виконанню виконавчих документів про стягнення з нього грошових коштів;
- до складу вищевказаного зведеного виконавчого провадження входить виконавче провадження № 48452888 з виконання наказу господарського суду міста Києва № 910/17078/15 від 7 серпня 2015 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" 777506,97 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 51893,54 грн. три проценти річних з простроченої суми, 16588 грн. витрат по оплаті судового збору;
- 2 листопада 2015 р. постановою вищевказаного відділу було повернуто виконавчий документ стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення в межах залишку боргу; 
- у  подальшому наказ господарського суду міста Києва № 910/17078/15 від 7 серпня 2015 р. був пред`явлений стягувачем до виконання до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві;
- 15 серпня 2016 р. постановою цього відділу ВП № 51722171 було закінчене виконавче провадження. Вказував, що підставою для його закінчення стало повне фактичне його виконання за рахунок реалізації на торгах належного йому нерухомого майна, а саме, квартири № 3 по вул. І.Шрага, 19 у м. Чернігові та об`єкта незавершеного будівництва по вул. Молодчого, 6 в м. Чернігові, а також часткової сплати боргу;
- скаржник зазначає, що рішеннями Господарського суду Чернігівської області від 9 червня 2016 р. у справі № 927/258/16, від 23 травня 2019 р. у справі № 927/1184/15, які набрали законної сили, визнано недійсними результати електронних торгів з реалізації вищевказаних об`єктів, при цьому об`єкт незавершеного будівництва було повернуто у його власність, а квартиру не було повернуто у зв`язку з її подальшим відчуженням набувачам з прилюдних торгів, ціна реалізації у сумі 511688 грн. була зарахована в рахунок погашення боргу;
- скаржник стверджує, що 3 червня 2021 р., під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, йому стало відомо про те, що постановою Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ВП № 48452888 від 24 травня 2019 р. було скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 2 листопада 2015 р., постановою від 27 травня 2019 р. відновлено виконавче провадження ВП № 48452888 з примусового виконання наказу суду № 910/17078/15 від 7 серпня 2015 р.
Посилаючись на те, що такі дії державного виконавця суперечать вимогам Закону України ст.ст. 40, 74 "Про виконавче провадження" (далі-Закону), скаржник просив визнати їх неправомірними, вищевказані постанови від 24 та 27 травня 2019 р. скасувати.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" м. Києва на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишено без розгляду.
Залишаючи без розгляду вказану скаргу, суд послався на пропуск скаржником встановленого ст. 341 ГПК України десятиденного строку на звернення зі скаргою, зазначивши при цьому, що посилання скаржника на те, що про порушення своїх прав він дізнався лише 3 червня 2021 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не є поважною причиною пропуску строку для подання скарги, у той час як останнім не надано суду доказів того, що скаржник не мав можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження раніше ніж 3 червня 2021 р.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/17078/15 скасувати, поновити строк для подання даної скарги та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі скаргу.
Апеляційна скарга мотивована наступним:
- на переконання апелянта, у даній ситуації відсутні законодавчо встановлені підстави поновлення виконавчого провадження за виконаним виконавчим документом;
- тільки 03.06.2021 боржник дізнався про порушення своїх прав після ознайомлення боржником з матеріалами виконавчого провадження, а з позицією суду апелянт не погоджується з огляду на наведені в скарзі доводи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Дикунська С.Я., Яковлєв М.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021    відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою  1  розділуГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/17078/15 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду. Зобов`язано Господарський суд міста Києва надіслати матеріали справи     №910/17078/15 на адресу Північного апеляційного господарського суду.
09.08.2021 від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/17078/15.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 у зв`язку перебуванням суддів Яковлєва М.Л. та Дикунської С.Я. у відпустці, які не є головуючими суддями (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/17078/15.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 для розгляду справи №910/17078/15 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді: Хрипун О.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/17078/15 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.
Призначено справу до розгляду на 15.09.2021.
Учасникам справи повідомлено про право подати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення   та встановлено строки на їх подання.
27.08.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому наведено заперечення щодо доводів апеляційної скарги, яку заявник просить залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Приватне акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2" зазначає, що апелянтом не доведено існування обставин, які об`єктивно унеможливили вчасне подання скарги, що свідчить про відсутність підстав для поновлення строку на подання такої скарги.
06.09.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому наведено заперечення щодо доводів апеляційної скарги, зокрема щодо недоведення скаржником обставин, які об`єктивно унеможливили вчасне подання скарги, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
15.09.2021 в судове засідання з`явилися представники Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" та представник органу державної виконавчої служби.
В судовому засіданні 15.09.2021 представник Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2" заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу, поданого під час апеляційного провадження та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу просив залишити без змін.
В судовому засіданні 15.09.2021 представник органу державної виконавчої служби заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу, поданого під час апеляційного провадження та просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу просив залишити без змін.
Представник апелянта в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). 
Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану апеляційну скаргу за відсутності апелянта та його повноважних представників за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до п. 25 ч. 1  ст. 255 ГПК України  окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця.
За змістом ч. 1  ст. 271 ГПК України  апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з частиною першою  статті 270 Господарського процесуального кодексу України  у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно з ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
З вказаних приписів вбачається, що скарга на бездіяльність приватного виконавця може бути подана впродовж 10 днів. Перебіг цього строку починається з дня вчинення оскаржуваної дії, або дня, коли скаржнику стало відомо про вчинення оскаржуваної дії, або дня, коли дія мала бути вчинена.
Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу Державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень  Господарського процесуального кодексу України, передбачених у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18.
Зі змісту поданої скарги вбачається, що скаржник оскаржує дії органу ДВС та просить скасувати постанови від 24.05.2019 про скасування процесуального документу - постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.11.2015 у виконавчому провадженні №48452888 та від 27.05.2019 р. про відновлення виконавчого провадження ВП № 48452888 з примусового виконання наказу суду № 910/17078/15 від 7 серпня 2015 р.
Водночас, зі скаргою скаржник звернувся до суду 11 червня 2021 р.
Суд першої інстанції з підстав пропуску встановленого 10-денного строку для звернення з відповідною скаргою залишив скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" без розгляду, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Звертаючись до суду зі скаргою на дії органу виконавчої служби, скаржник зазначає, що рішеннями Господарського суду Чернігівської області від 9 червня 2016 р. у справі № 927/258/16, від 23 травня 2019 р. у справі № 927/1184/15, які набрали законної сили, визнано недійсними результати електронних торгів з реалізації вищевказаних об`єктів, при цьому об`єкт незавершеного будівництва було повернуто у його власність, а квартиру не було повернуто у зв`язку з її подальшим відчуженням набувачам з прилюдних торгів, ціна реалізації у сумі 511688 грн. була зарахована в рахунок погашення боргу.
В обґрунтування пропуску такого строку скаржник наводить наступні доводи:
- боржник сплатив борг за виконавчим провадженням №5209624 та заявами від 18 та 20 грудня 2019 просив орган ДВС закінчити дане виконавче провадження;
- у зв`язку з бездіяльністю органу ДВС щодо закінчення виконавчого провадження №59209624 боржник звернувся до уповноважених органів із заявою про усунення порушень закону від 24.12.2019, розгляд такого звернення було передоручено центральному відділу ДВС у м. Чернігові, який листом повідомив, що зведене виконавче провадження перебуває на виконанні;
- апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що орган ДВС відмовив боржнику надати можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується листом №28524 від 23.04.2021, копію якого додано до апеляційної скарги;
- у телефонному режимі боржнику було повідомлено про встановлення обмежувальних заходів у зв`язку з пандемією;
- 19.05.2021 боржником була подана заява про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а 03.06.2021 року боржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.
Відтак, апелянт наполягає, що лише 03.06.2021 він дізнався про порушення своїх прав. 
Суд наголошує, що як встановлено у пункті а частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
Крім того, приписами пункту «а» частини 1       статті 341 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
Порівняльний аналіз змісту термінів «дізналася» та «повинна була дізнатися», що містяться в    статті 341 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.
При цьому, суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.
Вказана позиція також викладена у постанову Верховного Суду від 14.08.2019 № 910/7221/17.
Дослідивши доводи, наведені скаржником в обґрунтування пропуску такого строку, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання скаржника на те, що про порушення своїх прав він дізнався лише 3 червня 2021 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не є поважною причиною пропуску строку для подання скарги.
При цьому, як правильно вказав суд першої інстанції, доказів того, що скаржник не мав можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження раніше ніж 3 червня 2021 р. суду не надано.
Доводи апелянта про те, що доданий до апеляційної скарги лист Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  (м. Суми) №28524 від 23.04.2021 свідчить про те, що орган ДВС відмовив боржнику надати можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, спростовується змістом самого листа, у якому орган ДВС повідомив про обмежувальні заходи у зв`язку з пандемією щодо особистих прийомів громадян та повідомив про можливість ознайомитись з ходом виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій  системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.
За змістом частини другої вказаної статті Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується зокрема надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження (п.2).
Крім того, як правильно вказав суд першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" як боржник повинно було розуміти правові наслідки визнання двох торгів недійсними і можливість відновлення виконавчого провадження як наслідок неодержання стягувачем задоволення його вимог, тому доводи скаржника з цього приводу є необґрунтованими.
Згідно з ч. 1-4, 7 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) без розгляду з огляду на пропуск строку на подання такої скарги та неповажність наведених причин пропуску строку для подання скарги.
У зв`язку з цим, скарга по суті не розглядалась.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшла висновку, що апелянтом в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Дослідивши обставини справи, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/17078/15.  
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/17078/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісний центр «Експо-Дніпро-Союз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі №910/17078/15 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр "Експо-Дніпро-Союз" - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 у справі     №910/17078/15 - залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/17078/15 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 04.10.2021 після виходу суддів з відпустки.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Шаптала 

Судді                                                                                О.О. Хрипун

                                                                                В.А. Корсак