ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9657/21 Справа № 204/3810/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
                       головуючого - судді Демченко Е.Л.
                       суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О.
                       при секретарі – Кругман А.М. 

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року по справі за скаргою  ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Твердохліб Наталії Павлівни, — 

в с т а н о в и л а:
       
               У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Твердохліб Н.П. (далі — Чечелівський ВДВС у м.Дніпрі), мотивуючи її тим, що 01 жовтня 2015 року рішенням суду у справі №204/5081/15 від 01 жовтня 2015 року з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №DNP0G100000041 від 07 вересня 2007 року у розмірі 409 862 грн. та судовий збір у розмірі 3 654 грн. 22 квітня 2021 року він отримав лист від Чечелівського ВДВС у м.Дніпрі з оригіналом постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував. 
               13 травня 2021 року його представник ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження та під час ознайомлення було встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення і отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, окрім того, виконавче провадження відкрито за заявою, поданою невстановленою особою, зокрема, відсутній підпис, прізвище та ініціали особи, яка повинна була підписати дану заяву, тобто, неможливо встановити хто звернувся із даною заявою до виконавчої служби та не можливо встановити обсяг повноважень такої особи. 
               Зазначав, що державним виконавцем Твердохліб Н.П. було порушено ряд законів при відкритті виконавчого провадження та державний виконавець не повинен був відкривати виконавче провадження, а навпаки повинен був повернути виконавчий лист заявнику на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 жовтня 2018 року є незаконною та підлягає скасуванню, то всі інші постанови, винесені в рамках даного виконавчого провадження, також повинні бути визнані протиправними та скасовані.
               Вказував, що було порушено порядок виконавчих дій, оскільки передача нерухомого майна на електронні торги була здійснена всупереч положенням спеціального закону щодо пріоритету стягнення за виконавчими документами в першу чергу на кошти боржника. Він з 2013 року перебував на обліку в органах пенсійного фонду та отримував пенсію та офіційно працював. Звернення стягнення на пенсію відбулось лише 28 грудня 2020 року у відповідності до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника,
               Посилаючись на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена незаконно, внаслідок чого відбувся ряд незаконних дій та винесення рішень, які призвели до порушення його прав, зокрема позбавили його права власності на квартиру, у зв`язку з чим, просив суд поновити строк на звернення до суду з даною скаргою та визнати протиправною та скасувати постанови: про відкриття виконавчого провадження №57524561 від 26 жовтня 2018 року, постанову про арешт майна боржника від 29 жовтня 2018 року, постанову про опис та арешт майна боржника від 10 грудня 2018 року, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 23 вересня 2019 року, постанову про передачу виконавчого провадження від 23 січня 2020 року, постанову про прийняття виконавчого провадження від 23 січня 2020 року, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 грудня 2020 року на пенсію та дохід, що отримує ОСОБА_1 у ТОВ «Охоронне агентство «РАЛЬФ», винесені державним виконавцем Чечелівського ВДВС у м.Дніпрі Твердохліб Н.П.; визнати протиправними дії державного виконавця Чечелівського ВДВС у м.Дніпрі Твердохліб Н.П. у виконавчому провадженні №57524561 щодо передачі на реалізацію до Державного підприємства «СЕТАМ» та реалізації на електронних торгах нерухомого майна, розташованого у АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 ; зобов`язати державного виконавця Чечелівського ВДВС у м.Дніпрі Твердохліб Н.П. повернути без виконання заяву та виконавчий лист від 01 жовтня 2015 року №204/5081/15.
               Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. 
               В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та задовольнити його скаргу.
               Апеляційна скарга мотивована тим, що його права у виконавчому провадження були порушені грубим чином, що безпідставно залишено судом першої інстанції без уваги. Всі постанови винесені після постанови про відкриття виконавчого провадження є незаконним. Вказував, що стягнення за виконавчими документами у першу чергу звертається на кошти боржника а вже потім на його нерухоме майно. 
               04 листопада 2021 року стягувач АТ КБ “ПриватБанк” надав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказували, що дії під час виконання рішення суду були законними. Звертали увагу на те, що фактично ОСОБА_1 не погоджується з прилюдними торгами на яких було відчужено його квартиру, та з врахуванням того, що нерухоме майно вже оформлено на переможця електронних торгів, скарга на дії не є ефективним способом захисту прав боржника. 
               Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
               За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
               Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
               Згідно частин 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
               Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
               Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.
               Встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 жовтня 2015 року у цивільній справі №204/5081/15 з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №DNР0G100000041 від 07 вересня 2007 року у розмірі 409 862,07 грн., з яких: 321 569,32 грн. – заборгованість за кредитом; 47 863,45 грн. – заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 8 081,45 грн. – заборгованість по комісії за користування кредитом; 12 592,50 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 250,05 грн. - штраф (фіксована частина); 19 505,30 грн. – штраф (процентна складова). Також, судом було стягнуто судовий збір у розмірі 3 654 грн. 
               Судове рішення набрало законної сили. На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист, який перебуває ну виконанні Чечелівського ВДВС м.Дніпро. 
               Згідно оглянутих матеріалів ВП №57524561, судом встановлено, що відповідно до ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем постановою від 26 жовтня 2018 року, за заявою представника стягувача – АТ КБ «Приватбанк» від 25 жовтня 2018 року, було відкрито вказане виконавче провадження, копії постанови було направлено сторонам виконавчого провадження. Того ж дня, державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів щодо перевірки майнового стану боржника.
               Державним виконавцем 29 жовтня 2018 року було винесено постанову про арешт майна боржника.
               Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, державним виконавцем було встановлено, що за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: житлова двокімнатна квартира, що розташована у АДРЕСА_1 , загальна площа 47.8 кв.м, житлова 34,4 кв.м та будинок, розташований в АДРЕСА_2 , загальною площею 69,3 кв.м. Іпотекодержателем арештованого майна є ЗАТ «Приватбанк».
               Право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальна площа 47,8 кв.м, житлова 34,4 кв.м, зареєстровано 13 жовтня 2005 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 7650675.
               Вказане вище нерухоме майно передано в іпотеку AT КБ «ПриватБанк» на підставі договору іпотеки від 13 червня 2005 року.
               10 грудня 2018 року державним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна, якою була описана зазначена належна боржнику квартира.
               18 лютого 2019 року державним виконавцем направлено запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері держаної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозрілих процедур ДМР щодо отримання інформації про осіб, що проживають та зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 із зазначенням дати їх народження. 
               29 травня 2019 року до ВДВС надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозрілих процедур ДМР, в якій зазначено, що за вказаною адресою зареєстрований лише ОСОБА_1 
               23 вересня 2019 року державним виконавцем винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання ОСОБА_2 для участі у виконавчому провадженні.
               19 листопада 2019 року до ВДВС надійшов висновок про вартість вказаної квартири, відповідно до якого підсумкова вартість отримана в результаті оцінки склала: 337 470 грн. (без урахування ПДВ).
               20 листопада 2019 року боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 направлено ознайомлення з оцінкою вартості майна.
               27 грудня 2019 року державним виконавцем зазначена квартира заявкою передана на реалізацію до Державного підприємства «СЕТАМ», за якою опубліковано лот №399092, початкова вартість майна, переданого на реалізацію, становила - 337 470 грн.
               Прилюдні торги по реалізації арештованого майна, які були призначені на 22 січня 2020 року о 11 год. 00 хв., не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів відповідно до протоколу проведення електронних торгів №461787.
               Не отримавши в 10 денний термін повідомлення від стягувача AT КБ «ПриватБанк» про залишення майна за собою, старшим державним виконавцем направлено до ДП «СЕТАМ» повідомлення про уцінку майна, в результаті чого, вартість було знижено на 20% та вона склала 269 976 грн. та виставлено на повторні електронні торги, лот під номером 406027.
               04 березня 2020 року об 11 год.00 хв. Державним підприємством «СЕТАМ» було проведено електронні торги з продажу вказаного арештованого майна, а саме лоту №406027 про що свідчить протокол проведених електронних торгів №468624 від 04 березня 2020 року.
               Переможцем електронних торгів, який придбав житлову двокімнатну квартиру, що розташована у АДРЕСА_1 , загальна площа 47,8 кв.м, житлова 34,4 кв.м, стала ОСОБА_3 . Майно було реалізоване за 329 370,72 грн., з яких 13 498,72 грн. - сплачених як сума гарантованого внеску, 2 969,74 грн. - розмір додаткової винагороди організатору торгів, що сплачений переможцем торгів; 312 902,18 грн. сплата за лот №406027 згідно протоколу проведення електронних торгів №468624 від 04 березня 2020 року, що були внесені переможцем торгів ОСОБА_3 на рахунок Чечелівського ВДВС у м.Дніпрі.
               Реалізація предмета іпотеки відбулася з дотриманням вимог «Закону України «Про іпотеку».
               04 травня 2020 року державним виконавцем сторонам ВП №57524561 (стягувачу та боржнику), а також переможцю електронних торгів ОСОБА_3 було направлено акт про реалізацію предмета іпотеки від 04 травня 2020 року.
               Після реалізації арештованого майна залишок боргу за виконавчим провадженням №57524561 склав 159 920.58 грн.
               Державним виконавцем 28 грудня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до бухгалтерії ТОВ «Охоронне агентство «РАЛЬФ» та ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для стягнення залишку коштів у розмір 20% доходу боржника.
               14 січня 2021 року до відділу надійшло повідомлення з ТОВ «Охоронне агентство «РАЛЬФ», що боржник звільнений згідно наказу №331 від 10 вересня 2020 року, отже залишок заборгованості про виконавчому провадженню стягується з пенсії боржника.
               Таким чином, як було встановлено судом та визнавалося скаржником, в межах виконавчого провадження №57524561, відкритого на підставі виконавчого листа №204/5081/15ц від 04 грудня 2015 року, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, 04 березня 2020 року відбулися електронні торги і житлова квартира, розташована у АДРЕСА_1 , була відчужена шляхом продажу на прилюдних торгах на користь громадянки ОСОБА_3 .
               Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що предметом скарги є дії та рішення державного виконавця, які мали наслідком реалізацію майна боржника на користь іншої особи в рахунок погашення боргу. Враховуючи, що вимоги скарги на дії державного виконавця щодо винесення постанов та дій щодо передачі на реалізацію та реалізації нерухомого майна шляхом проведення електронних торгів - спрямовані на втрату чинності цих документів, які пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що стали підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, незалучених до участі у справі, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав. При цьому, ефективним способом захисту прав стягувача є пред`явлення до суду відповідного позову із залученням до участі у справі особи-переможця торгів, стягувача та державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень. Тому зазначені вимоги скарги мають вирішуватися в порядку позовного провадження, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
               Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зав`язку з наступним. 
               Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
               Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
               Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення частина перша 26 Закону України «Про виконавче провадження»).
               За правилами ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
               Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право на суд захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, в пункті 66 рішення у справі «Immobiliare Saffi проти Італії», заява №22774/93, зазначено, що ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.
               Відповідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07 лютого 2016 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.
               Виконавче провадження №57524561 було відкрито відповідно до ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови було направлено сторонам виконавчого провадження. Того ж дня, державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів, щодо перевірки майнового стану боржника. 
               Виконавчий документ повинен відповідати вимогам, визначеним у частині першій статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».
               Згідно з частиною четвертою вказаної статті виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8)стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
               У зв`язку з чим посилання скаржника на наявність підстав для повернення без виконання виконавчого листа від 01 жовтня 2015 року №204/5081/15 до уваги не приймаються оскільки законом визначені вичерпні підстави для його повернення без виконання відсутні. 
               Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. 
               Судом першої інстанції були досліджені матеріали виконавчого провадження та встановлено, що постанови надсилалась на адресу боржника 
               Правових підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 жовтня 2018 року не встановлено.         
               Примусова реалізація майна в рамках виконавчого провадження зі звернення стягнення на нерухоме майно боржника у відповідності до Закону України №1404-VІІІ складається з наступних етапів: відкриття виконавчого провадження (стаття 26), з`ясування належності майна боржнику на праві власності, та перевірка, чи перебуває майно під арештом (стаття 50); опис та арешт майна, на яке рішенням суду звернуто стягнення (стаття 56); визначення вартості описаного та арештованого майна та повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам (стаття 57); реалізація арештованого майна на електронних торгах. За результатами електронних торгів майно передається переможцю торгів, який сплатив вартість майна, або пропонується стягувачу в рахунок погашення боргу. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (стаття 61).
               Порядок реалізації арештованого майна, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/31 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1301/29431 (далі - Порядок №2831/31).
               29 жовтня 2018 року з метою повного та своєчасного виконання рішення було винесено постанову про арешт майна боржника, 10 грудня 2018 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника. 
               Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
               Відповідно до положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
               Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
               Постановою від 23 вересня 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні 
               Приписами частини першої статті 20 Закону України передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності.
               За змістом частин першої - третьої статті 57 Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
               Посилання скаржника, щодо недотримання черговості здійснення стягнення на кошти та майно боржника є безпідставними, оскільки за змістом статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти, а черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. 
               Згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту.
               Підстав для скасування постанови про арешт майна боржника від 29 жовтня 2018 року, постанови про опис та арешт майна боржника від 10 грудня 2018 року, постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 23 вересня 2019 року, постанови про передачу виконавчого провадження від 23 січня 2020 року, постанови про прийняття виконавчого провадження від 23 січня 2020 року, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 грудня 2020 року на пенсію та дохід, що отримує ОСОБА_1 не встановлено. 
               Правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 колегією суддів не встановлено. 
               Крім того, оскільки право власності на нерухоме майно на час розгляду справи судом першої інстанції вже було оформлено на третю особу — переможця електронних торгів ОСОБА_3 , то ефективним способом захисту прав боржника ОСОБА_1 є пред`явлення позову до суду із залученням стягувача, державного виконавця та осіб, яким на праві власності перейшла квартира, як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
               Такий правовий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі №6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі №6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі №6-1655цс16, від 14 червня 2017 року у справі №6-1804цс16 та підтриманий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №1421/5229/12.
               Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
               Висновки суду першої інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
               Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала суду – без змін.
               Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, –
       п о с т а н о в и л а:

               Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 

               Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2021 року залишити без змін. 

               Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

                       Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

                       Судді:                                                        Куценко Т.Р. 

                                                                                       Макаров М.О.