ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/536/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  26 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                      Оксененка О.М.,
суддів:                                                            Лічевецького І.О.,
                                                                 Мельничука В.П.,
При секретарі:                                    Кузьмінської К.В.,
За участю позивача:                                ОСОБА_1 ,
представників позивача:                        Гричаненко О.М., Севастьянової А.В.,
представника відповідача:                     Клименко Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації про скасування наказу та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації, в якому, з урахуванням уточнень просила суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації від 19.11.2019 №59/02.1-02   «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити її на посаді головного спеціаліста відділу організації заходів цивільного захисту управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації з 11.01.2020;
- стягнути з Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації на користь її щомісячний середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю звільнення з займаної посади головного спеціаліста Відділу організації заходів цивільного захисту Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним і скасовано наказ Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації від 19.11.2019 №59/02.1-02 «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Відділу організації заходів цивільного захисту Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації з 11.01.2020.
Стягнуто з Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 211828,25 грн (двісті одинадцять тисяч вісімсот двадцять вісім гривень двадцять п`ять копійок).
Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки відповідач є державним органом, та надмірна сума виплати середнього заробітку є обтяжливою та паралізує роботу відповідача, та як наслідок призведе до неможливості вчасно та в повному обсязі здійснювати оплату праці.
На думку апелянта, оскільки під час проведення перевірки було встановлено 16 порушень та з огляду на негативну оцінку у позивача, були наявні підстави для її звільнення.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновками суду першої інстанції та переоцінки доказів і встановлених обставин справи.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.05.2016 проходила публічну службу у відповідача на посаді головного спеціаліста відділу організації заходів цивільного захисту   Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації.
Згідно з посадовою інструкцією головного спеціаліста організації цивільного захисту, затвердженої начальником управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації 26.05.2016, завданням і обов`язками є організація та забезпечення контролю, аналіз та оцінка стану справ на дорученому напрямку, розроблення пропозицій, комплекси заходів, плани, участь в їх виконанні, підготовка проектів рішень та пропозицій тощо.
Крім того, наказом відповідача від 25.05.2018 №7ДСК позивач призначена відповідальною особою за забезпечення режиму секретності ведення секретного діловодства в управлінні.
У свою чергу, 28.12.2018 начальник управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації погодив завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця категорії «В» ОСОБА_1 (ознайомлена 23.01.2019):
1) забезпечення дотримання режиму секретності в управлінні - ключовий показник налагодження дієвого контролю за дотриманням вимог законодавства з відомостями, що становлять державну та службову таємницю;
2) запровадження комплексу заходів, направлених на підвищення ефективності контролю за дотриманням вимог законодавства при обліку, зберіганні, розробці документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації з обмеженим доступом та забезпечення режиму секретності в управлінні - ключовий показник уточнення переліку відомостей, що становлять службову інформацію, яка підлягає захисту в процесі обробки, використанні та розповсюдженні. Переглянути, внести зміни та подати на затвердження інструкцію про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, в структурних підрозділах управління відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736 «Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію» створення та запровадженим комплексної системи захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах управління цивільного захисту, призначеної для обробки службової інформації і якій надається гриф обмеження доступу «Для службового користування»;
3) проведення комплексу заходів щодо здійснення санітарної обробки людей та одягу в разі виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - ключовий показник уточнити перелік суб`єктів господарювання, які можуть надавати населенню санітарно-гігієнічні послуги на проведення санітарної обробки людей, спеціальної обробки одягу, майна і транспорту у разі виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, надзвичайних екологічних ситуацій і ліквідації їх наслідків. Підготувати проекти цивільно-правових угод щодо можливого залучення суб`єктів господарювання до проведення санітарно-гігієнічної обробки людей, спеціальної обробки одягу, майна і транспорту у разі виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, надзвичайних екологічних ситуацій і ліквідації їх наслідків;
4) забезпечення проведення комплексу заходів щодо протипожежного захисту лісів, торфовищ та сільгоспугідь протягом пожежонебезпечного періоду 2019 року - ключовий показник розроблення та погодження комплексного плану дій місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо протипожежного захисту лісів, торфовищ і сільгоспугідь у весняно-літній період 2019 року. Узагальнення інформації щодо виконання заходів, передбачених Комплексним планом.
У подальшому, 30.09.2019 видав наказ №52/02.1-02, яким затвердив список державних службовців категорії «Б» і «В», що підлягають оцінюванню у 2019 році, а також встановив строки визначення результатів виконання завдань державними службовцями згідно графіку: подання безпосередньому керівнику звіту про результати службової діяльності та виконання затверджених завдань і заповнену форму щодо результатів виконання завдань до 18.10.2019; проведення оціночних співбесід з 21.10.2019 до 28.10.2019; заповнення форми результатів виконання завдань до 29.10.2019; у разі неможливості ознайомлення державного службовця з результатами здійснити таке ознайомлення протягом 5 днів.
Згідно з додатком №2 до наказу №52/02.1-02 від 30.09.2019 позивач підлягала проходженню оцінювання службової діяльності у 2019 році.
Так, 23.10.2019 дорученням начальника управління Цивільного захисту №03 за підсумками службової наради з метою неупередженого вивчення якості виконання позивачем поставлених завдань за відповідний 2019 рік створено робочу групу у складі: Шевчука М.П. - начальника відділу організації заходів цивільного захисту; Науменка В.М. - начальника відділу планування заходів цивільного захисту, зв`язку та оповіщення населення; Таресенка А.В. - начальника відділу забезпечення діяльності управління; Гринюка А.Д. - юрисконсульта відділу забезпечення діяльності управління.
29 жовтня 2019 року складено довідку про результати виконання позивачем, згідно з якою середній бал становить 1,75 у зв`язку з тим, що більшість завдань виконано частково, результати виконання завдань 1-3 не можуть бути використані в роботі через необхідність суттєвого доопрацювання, а виконання поставлених завдань здійснювалось неефективно, неякісно, з низьким ступенем ініціативності та з порушенням правил етичної поведінки.
Результати діяльності вказаного державного службовця встановлені на підставі критеріїв:
1) контроль за дотриманням вимог законодавства з охорони державної таємниці здійснюється з порушенням, оскільки під час виконання завдань державний службовець потребував суттєвого коригування проектів документів, проявив низьку самостійність, недостатність знань, потребував нагадувань і контролю з боку керівництва в період січень-жовтень 2019 року - 2 бали;
2) перелік відомостей, що становлять службову інформацію, яка підлягає захисту в процесі обробки, використанні та розповсюдженні, складений, однак результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдань державний службовець в цілому підійшов формально. Результат мав негативний відгук з боку керівництва - 1 бал:
інструкція про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію затверджена ще у 2017 році, зміни у 2019 році не вносились, інструкція не переглядалась. Облікові журнали ведуться з порушенням вимог законодавства та за застарілими формами;
проект плану заходів щодо створення та запровадження комплексної системи захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах управління цивільного захисту розроблений але при розробці державний службовець підійшов формально тому результат не може бути використаний в роботі. Також в проекті плану не були визначені основні завдання та шляхи вирішення;
3) результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдань державний службовець в цілому підійшов формально. Результат мав негативний відгук з боку керівництва. Під час виконання завдання було порушено правила етичної поведінки - 1 бал:
перелік суб`єктів господарювання, які можуть надавати населенню санітарно- гігієнічні послуги на проведення санітарної обробки людей, спеціальної обробки одягу, майна і транспорту у разі виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, надзвичайних екологічних ситуацій і ліквідації їх наслідків на розгляд та погодження не надавався;
проекти цивільно-правових угод щодо можливого залучення суб`єктів господарювання до проведення санітарно-гігієнічної обробки людей, спеціальної обробки одягу, майна і транспорту у разі виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, надзвичайних екологічних ситуацій і ліквідації їх наслідків на розгляд та погодження не надавались.
Протягом 2019 року відповідач проводив оцінювання службової діяльності власних працівників. 
У результаті проведення оцінювання службової діяльності відповідач щодо позивача склав висновок з оцінкою «негативна», який затвердив наказом від 15.11.2019 №58/02.1-02.а.
Вказаний висновок і наказ було оскаржено у судовому порядку, за наслідками якого рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року позовні вимоги - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 , яка займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» з оцінкою «негативна», затверджений наказом Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації від 15.11.2019 року №58/02.1-02.а.
Визнано протиправним та скасовано наказ Управління цивільного захисту Черкаської ОДА від 15.11.2019 №58/02.1-02 «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців управління, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2019 році» в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності головного спеціаліста відділу організації заходів цивільного захисту ОСОБА_1 з оцінкою «негативна».
У той же час, відповідачем винесено наказ від 19.11.2019 №59/02.1-02   «Про звільнення ОСОБА_1 », згідно якого позивачку звільнено у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання її службової діяльності на підставі п.3 частини третьої ст.87 Закону України «Про державну службу» відповідно до частини шостої ст.44 вказаного Закону та п.7 Положення про управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядження від 01.02.2016 №18. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 відповідно до табелів обліку робочого часу позивач протягом тривалого часу перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності, а саме:
- згідно листка непрацездатності АДФ №885911 та АДФ №885946 в період з 01.10.2019 до 20.10.2019 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні;
- згідно листка непрацездатності АДФ №838350 в період з 22.10.2019 до 05.11.2019 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні;
- згідно листка непрацездатності АДФ №841118 та АДФ №715138 в період з 11.11.2019 до 29.11.2019 позивач перебувала на стаціонарному лікуванні;
- згідно листка непрацездатності АДФ №795939 в період з 02.12.2019 до 14.12.2019 позивач перебувала на стаціонарному лікуванні;
- згідно листка непрацездатності АДФ №801617 в період з 15.12.2019 до 28.12.2019 позивач перебувала на стаціонарному лікуванні;
- згідно листка непрацездатності АДФ №841327 в період з 02.01.2020 до 09.01.2020 позивач перебувала на амбулаторному лікуванні, останню було звільнено з займаної посади 10.01.2020.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час вирішення справи №580/3897/19 було встановлено протиправність підстав, за які винесене спірне рішення про звільнення позивача з займаної посади, тому припинення державної служби з позивачем не відповідає вказаним вимогам закону.
Як наслідок, враховуючи, що вимушений прогул з 11 січня 2020 року до дати вирішення судом спору (17.08.2021) становить 401 робочий день, тому слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь позивача у розмірі  401*528,25 грн = 211828,25 грн.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У свою чергу, Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця (частина перша статті 3).
Згідно пункту 10 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII службова дисципліна - це неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.
Статтею 61 Закону № 889-VIII передбачено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.
За змістом статті 62 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний особисто виконувати покладені на нього посадові обов`язки.
У відповідності до пункту 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).
Так, підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення згідно з частиною першою статті 87 Закону №889-VIII є:
1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;
1-1) ліквідація державного органу;
2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;
3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;
4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
З аналізу вищевикладених норм вбачається виключні підстави для припинення державної служби.
У свою чергу, відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону №889-VIII наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.
У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.
Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації винесено наказ від 19.11.2019 №59/02.1-02 «Про звільнення ОСОБА_1 », згідно якого позивачку звільнено у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання її службової діяльності на підставі п.3 частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» відповідно до частини шостої статті 44 вказаного Закону та п.7 Положення про управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядження від 01.02.2016 №18. 
При цьому, вказаний наказ був виданий у період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 (протягом 01.10.2019 по 09.01.2020 остання відсутня з огляду на її лікування), з підстав отримання результатів оцінювання відповідності її займаній посаді.
Так, статтею 44 Закону №889-VIII закріплено, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення.
Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.
Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно, постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 затверджено Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - Типовий порядок №640, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), згідно пп. 2-5 якого метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреби у професійному навчанні. Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.
Згідно з пунктом 7 Порядку №640 про проведення оцінювання суб`єктом призначення приймається наказ (розпорядження), у якому зазначається: список державних службовців, оцінювання яких проводиться; строк проведення оцінювання; доручення, необхідні для організаційного забезпечення проведення оцінювання державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» (за потреби).
Оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції (п. 8 Порядку №640).
Пунктами 9-11 Поряду №640 визначено, що оцінювання проводиться щороку у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про проведення оцінювання.
Оцінювання проводиться поетапно: визначення та перегляд завдань і ключових показників; оціночна співбесіда (крім випадків, передбачених цим Типовим порядком); визначення результатів оцінювання та їх затвердження.
Визначення завдань і ключових показників для державного службовця проводиться у грудні року, що передує звітному, або протягом десяти робочих днів після призначення (переведення) на посаду. У разі відсутності державного службовця у зв`язку з відпусткою, відрядженням чи його тимчасовою непрацездатністю, а також у випадках, визначених пунктом 6 цього Типового порядку, такі завдання і ключові показники визначаються протягом п`яти робочих днів з дня його виходу на роботу.
Згідно з пунктом 28 Поряду №640 завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.
Відповідно до п.34 Поряду №640 результати оцінювання затверджуються суб`єктом призначення.
З аналізу вищевикладених норм вбачається чіткий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, зокрема, визначення завдань і ключових показників для державного службовця проводиться у грудні року, що передує звітному, або протягом десяти робочих днів після призначення (переведення) на посаду. 
У разі відсутності державного службовця, у зв`язку з відпусткою, відрядженням чи   його тимчасовою непрацездатністю, а також у випадках, визначених пунктом 6 цього Типового порядку, такі завдання і ключові показники визначаються протягом п`яти робочих днів з дня його виходу на роботу.
Втім, не зважаючи на вказані положення, результати оцінювання та їх затвердження виконання державним службовцем ОСОБА_1 за 2019 рік, встановлені 29.10.2019, тобто у період тимчасової непрацездатності, що прямо суперечить вищезазначеним правовим нормам.
Як вже зазначалось, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 в справі №580/3897/19, яке набрало законної сили 08.06.2021, визнано протиправними та скасовано висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача з оцінкою «негативна» і наказ відповідача від 15.11.2019 №58/02.1-02 в частині щодо ОСОБА_1 .
Приймаючи вказане рішення, суди виходили з того, що оцінювання позивачки проведено з порушенням встановленого порядку та без урахування норм чинного законодавства, так як відповідачем не надано жодних доказів проведення моніторингу виконання позивачем завдань і ключових показників та відповідно доведення до відома службовця зауважень з приводу неналежного, неповного або несвоєчасного виконання завдань на 2019 рік.
Під час вирішення справи №580/3897/19 було встановлено, що за відсутності будь-яких фактичних підстав та належного обґрунтування для ухвалення негативної оцінки результатів службової діяльності позивача, порушення порядку прийняття результатів оцінювання позивача, а саме: у період тимчасової непрацездатності останньої, результати оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 , яка займає посаду державної служби категорії «В» з оцінкою «негативна» є протиправними.
У відповідності до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як наслідок, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування наказу Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації від 19.11.2019 №59/02.1-02 «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Відтак, протиправність наказу прямо вказує на необхідність поновлення позивача на посаді головного спеціаліста Відділу організації заходів цивільного захисту Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації з 11.01.2020.
Частиною другою ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).
Із пункту 5 вказаного Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, суд має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.
Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Верховного Суду у постанові від 24.10.2018 у справі №820/5932/16.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року (справа № 11-134ас18) підтримала правову позицію, сформульовану раніше Верховним Судом України, та вказала, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.
Враховуючи, що кількість днів вимушеного прогулу позивача складає 401 робочий день, відтак вірним є розрахунок суду першої інстанції про те, що слід стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 211 828,25 грн. (401 робочий день*528,25 грн). 
Отже, висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильним та таким, що відповідає приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації -  залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                  В.П. Мельничук