П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 вересня 2021 року
м. Київ
справа №758/12538/20
провадження №51-3811км21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої закрито
кримінальне провадження                    ОСОБА_6 ,
захисника                                                   ОСОБА_7 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на ухвалу Подільського районного суду  міста Києва від 03 лютого 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 травня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, який має середню спеціальну освіту, неодружений, не працює, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, і
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року кримінальне провадження №120201000700001903 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 травня 2021 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення в тому, що він 14 липня та 05 серпня 2020 року в АДРЕСА_2 збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 наркотичний засіб, обіг якого обмежений, – метадон (фенадон).
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування касаційних вимог прокурор стверджує, що суди дійшли необґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК. Прокурор зазначає, що обвинувальний акт було направлено до місцевого суду в межах строку досудового розслідування  відразу після ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження. Сторона обвинувачення вважає, що перебіг строку досудового розслідування зупинявся з 03 листопада по 09 листопада 2020 року у зв`язку із забезпеченням вимог щодо ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування. Вказує, що суд апеляційної інстанції не дотримався положень ст. 419 КПК, оскільки в оскаржуваній ухвалі не навів переконливих доводів, з яких апеляційну скаргу прокурора визнав необґрунтованою.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні:
- прокурор підтримав вимоги касаційної скарги, просив її задовольнити; 
 -сторона захисту заперечила доводи касаційної скарги та просила відмовити у її задоволенні.
Мотиви суду
Суд заслухав суддю-доповідача, перевірив матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі доводи та дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи прокурора зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, тобто у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Положеннями ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК); з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК).
Як встановили суди попередніх інстанцій, 06 серпня 2020 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК (а. с. 11, Т. 1). В подальшому постановою керівника Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 від 05 жовтня 2020 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №120201000700001903  від 11 червня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 до трьох місяців (а. с. 60-64, Т. 1).
Тобто кінцевою датою строку досудового розслідування було визначено 06 листопада 2020 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03 листопада 2020 року прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_10 надано доручення слідчому про надання підозрюваному та його захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування відповідно до ст. 290 КПК (а. с. 65, Т. 1).
Цієї ж дати слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику направлено повідомлення про завершення досудового розслідування, що підтверджується фіскальними чеками та накладними Укрпошти з трек-номерами поштових направлень 0407138342371 та 0407138342363 від 03 листопада 2020 року (а. с. 66-69, Т. 1). Зі змісту повідомлення вбачається, що стороні захисту повідомлялося про дату, час та місце ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.
В подальшому 09 листопада 2020 року згідно з протоколом про надання підозрюваному та його захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування від 09 листопада  2020 року ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 ознайомилися із вказаними матеріалами у період часу з 16:15 по 17:00, про що свідчать їхні підписи (а. с. 70-74, Т. 1).
Також 09 листопада 2020 року було складено і затверджено обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , який 10 листопада 2020 року зареєстровано у Подільському районному суді м. Києва.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту та вручення обвинувального акта 09 листопада 2020 року відбулося поза межами строку досудового розслідування. З таким висновком погодився і апеляційний суд.
Колегія суддів не погоджується з цими позиціями судів попередніх інстанцій, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК, не включається у строки досудового розслідування.
У цьому кримінальному провадженні сторона обвинувачення повідомила сторону захисту про відкриття матеріалів досудового розслідування 03 листопада 2020 року, направивши відповідні повідомлення рекомендованими поштовими направленнями, що підтверджується матеріалами кримінального провадження (а. с. 67, 69, Т. 1). Сторона захисту ознайомилася з матеріалами досудового розслідування 09 листопада 2020 року.
Період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається. Проте факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з  матеріалами досудового розслідування.
Схожу правову позицію про темпоральний відлік строків досудового розслідування висловлено у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанова від 15 вересня 2021 року у справі №711/3111/19, провадження №51-2890км19).
З огляду на те, що у розглядуваній справі з моменту направлення повідомлення в порядку ст. 290 КПК до закінчення строку досудового розслідування залишалося 3 дні (з 03 по 06 листопада 2020 року), які не включаються у строк досудового розслідування, то перебіг цього строку продовжився після ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування (тобто після 09 листопада 2020 року) на 3 дні.
У цьому кримінальному провадженні кінцевою датою строку досудового розслідування з урахуванням часу ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування є 12 листопада 2020 року.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 був складений 09 листопада 2020 року та судом першої інстанції зареєстрований в автоматизованій системі документообігу суду 10 листопада 2020 року.
Отже, отримання 10 листопада 2020 року місцевим судом обвинувального акта щодо ОСОБА_6 відбулося у межах строку досудового розслідування. Відтак висновки судів про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є неправильними.
Таким чином, за результатами касаційної перевірки колегією суддів встановлено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судами попередніх інстанцій, внаслідок чого оскаржувані ухвали місцевого та апеляційного судів підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись статтями 433, 436-438, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду  міста Києва від 03 лютого 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 травня 2021 року щодо ОСОБА_6  скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                            ОСОБА_3