Номер провадження: 33/813/1503/21
Номер справи місцевого суду: 947/26648/21 
Головуючий у першій інстанції Борщов І.О. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря судових засідань Воронової Є.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2021 року, відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2021 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Рішення обґрунтовано тим, що в наданих матеріалах справи судом відсутні докази винуватості ОСОБА_1 , окрім пояснень іншого водія.
На дану постанову ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом не дотримано принципів повного та всебічного розгляду справи, та неналежним чином проаналізовано документи.
Окрім того в поданій апеляційній скарзі містить клопотання про поновлення строку, оскільки повний текст ОСОБА_1 отримав нещодавно.
Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 прихожу до висновку, що вказані обставини не можуть вважатись поважними для поновлення строку з огляду на наступне.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Встановлено, що постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2021 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що отримав рішення суду нещодавно. При цьому не наводить точної дати отримання копії оскаржуваного рішення.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 30.09.2021 року апелянт ОСОБА_1 особисто приймав участь у судовому засіданні та надавав покази щодо обставин правопорушення. Зазначене свідчить про обізнаність останнього з постановленим рішенням. Натомість посилання апелянта про те що він отримав копію оскаржуваного рішення «нещодавно» без зазначення конкретної дати, позбавляє суд встановити точну дату отримання копії судового рішення у зв`язку з чим доводи апелянта є необґрунтованими.
Таким чином, доводи клопотання щодо неможливості оскарження рішення у зв`язку з тим, що апелянт отримав копію постанови «нещодавно», апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами провадження.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду на даному етапі відсутні.
За таких обставин, апеляційний суд визнає неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду у справі про адміністративне правопорушення, а тому, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу – повернути апелянту.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов