ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4516/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Шальєвої В.А., Юрко І.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №280/4516/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного Управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Запорізькій області “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 ” від 15.11.2018 №3885.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року в задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, відповідно до інформації відділу Державного реєстру ДФС України (“Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів”) встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 у 2016 році отримано дохід у сумі 502189,12 грн. від АТ “ОТП Банк” за ознакою доходу 126 - “Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо” (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)”. 
Листом від 14.11.2018 року №03-05-19-6/8834, АТ “ОТП Банк” надано контролюючому органу підтвердження інформації, зазначеної у податковому розрахунку за формою 1-ДФ про дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), встановленого пп.“д” пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України. 
Василівським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу позивача ( АДРЕСА_1 ), зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлено поштою лист №07/8851/14/08-01 від 02.10.2018, в якому зазначено про необхідність подання до Василівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік,  та декларування доходів, отримані як додаткове благо та сплатити відповідні податки до 31.07.2017.
Вищевказаний лист податкового органу повернувся до Василівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області з позначкою причин не вручення - “за закінченням терміну зберігання”.
15.11.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України, видано наказ №3885 “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_2 ”, яким наказано провести документальну позапланову перевірку платника податку – фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_2 , з 12.12.2018 тривалістю 10 робочих днів.
За результатами проведеної перевірки, на підставі наказу віл 15.11.2018 №3885, складено Акт від 03.01.2019 №15/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , відповідно до висновків якого встановлено порушення: 
пп. “д” 164.2.17 пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 90 270,02 грн.;
пп. “д” 164.2.17 пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим донараховано військового збору за 2016 рік у сумі 7 522,50 грн.;
пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп.179.1, пп. 179.7 ст.179 Податкового кодексу України щодо ненадання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, у зв`язку із чим застосовано штрафні санкції у сумі 170,00 гривень.
На підставі висновків Акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 03.01.2019 №15/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення - рішення:
№0003501305 від 01.03.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500) у розмірі 90 270,02 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 22 567,51 грн.;
№0003521305 від 01.03.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір (код платежу 11011001) у розмірі 7 522,50 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 1 880,63 грн.;
№0003511305 від 01.03.2019, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб (код платежу 11010500) у сумі 170,00 грн.
Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття спірного наказу, звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Запорізькій області “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 ” від 15.11.2018 №3885, оскільки спірний наказ вже реалізовано, а тому позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Приписами підпункту  20.1.4  пункту  20.1  статті  20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно пункту    75.1    статті    75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом    75.1.2    пункту    75.1    статті    75 Податкового кодексу України    встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Приписами статті 78 ПК УКраїни визначено вичерпний перелік обставин, за наявності яких у контролюючого органу виникає право на здійснення документальної позапланової перевірки.
Так, відповідно до пп.78.1.2 ст.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.
В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, підставою для видання спірного наказу стало те, що позивачем у встановлені строки не було подано до контролюючого органу податкову декларацію щодо отриманого доходу від АТ “ОТП Банк” у сумі 502189,12 грн., у зв`язку з чим відповідач мав право на призначення позапланової перевірки.
Відповідно до положень статті 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
Таким чином, з вищенаведених норм права вбачається, що присутність платника податків на невиїзній перевірці не є обов`язковою, водночас, такий платник податків повинен бути повідомлений про її призначення до початку податкової перевірки.
При цьому, правомірність прийняття наказу про призначення позапланової перевірки не ставиться в залежність від подальших дій контролюючого органу по направленню чи не направленню копії такого наказу платнику податків. Не направлення копії наказу про перевірку, направлення його не на ту адресу, тощо, не надає контролюючому органу право на її початок, проте, жодним чином не впливає на правомірність наказу.
З матеріалів справи вбачається незгода позивача саме з діями контролюючого органу щодо вручення наказу на перевірку, направлення, тощо.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що перевірка за  спірним наказом фактично відбулась та за її результатами прийнято податкові повідомлення – рішення.
Крім того, відповідно до приписів ч.5 ст. 242 КАС України при вирішенні справи судом враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові  від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, відповідно до якого, платник податків оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. 
Також суд враховує те,  що в даному випадку фактично було проведено перевірку на підставі спірного наказу та за її результатами прийнято податкові повідомлення-рішення, а тому оскаржуваний наказ як акт індивідуальної дії реалізовано, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 по справі №826/17123/18.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що наведені у наказі підстави для призначення перевірки відповідають приписам ПК України, водночас не виконання приписів податкового законодавства при реалізації наказу є підставою для скасування прийнятих контролюючим органом рішень, прийнятих за результатами реалізації наказу, що фактично здійснено позивачем при оскарженні податкових повідомлень – рішень прийнятих за наслідком реалізації спірного наказу є предметом окремого судового провадження у справі №280/458/20.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.
Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №280/4516/20 - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 – 329 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко