ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року	Львів	Справа № 1.380.2019.005502 пров. № А/857/19040/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року з питань  прийняття звіту про виконання судового рішення у справі №1.380.2019.005502 (головуюча суддя Грень Н.М., м. Львів) за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 04.09.2019 перерахованої пенсії у зменшеному розмірі 75 % від суми підвищення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області  провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням раніше виплачених сум з 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. 
У задоволенні позовних вимог про виплату пенсії позивача з 05.09.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.
18.05.2021 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення шляхом зобов`язання відповідача-суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою суду від 30.06.2021 заяву позивача задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до суду протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року у справі № 1.380.2019.005502.
04.08.2021 до суду надійшло клопотання позивача про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області за неподання звіту про виконання судового рішення від 30.06.2021 у справі №1.380.2019.005502 штрафу. В обґрунтування заяви зазначає, що ухвала про встановлення судового контролю була надіслана відповідачеві по системі електронний суд 30.06.2021, тобто одержана відповідачем. Ухвала суду сторонами не оскаржувалась. Перебіг терміну, встановленого судом вказаною ухвалою, починається 01.07.2021 та закінчується 30.07.2021. Станом на 30.07.2021 та 02.08.2021 ні по системі електронний суд, ні в паперовому вигляді звіт про виконання судового рішення подано не було. Станом на день подання клопотання  04.08.2021 судом не було встановлено нового строку  для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення. З урахуванням наведеного, просив накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, штраф у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого  ст.7 закону України від 15.12.2020року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», що становить 47580 грн та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 половину суми штрафу у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого  ст.7 закону України від 15.12.2020року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік»  23790 грн.
11.08.2021 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надісланий засобами поштового зв`язку 09.08.2021) на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №1.380.2019.005502.
У звіті відповідач зазначає, що на виконання судового рішення Головне управління провело перерахунок пенсії позивача. Доплата пенсії на виконання судового рішення за період з 05.03.2019 по 04.09.2019  в сумі 10287,39 грн буде виплачена ОСОБА_2 після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.
Крім того, відповідач звертає увагу, що виплата заборгованих сум пенсій колишнім військовослужбовцям здійснюються виключно за рахунок бюджетних коштів і в Головного управління немає фінансових можливостей для здійснення цих виплат.
Ухвалою від 13 вересня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд у задоволенні заяви позивача про накладення штрафу за не подання звіту про виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у адміністративній справі № 1.380.2019.005502  за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії  відмовив.
Звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.08.2021 на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №1.380.2019.005502 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії прийняв.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про подання відповідачем звіту в межах строку, визначеного ухвалою суду про встановлення судового контролю, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень, має свою офіційну електронну адресу у засобах зв`язку,  а  тому датою вручення ухвали суду від 30.06.2021 повинна бути не 09.07.2021 (вказана на штампі вхідної кореспонденції на супровідному листі суду про направлення копії ухвали), а відповідно до ст.251 КАС України – 03.07.2021. Отже, останнім днем подання звіту слід вважати не 09.08.2021, а 03.08.2021. Наведені обставини свідчать про те, що відповідач пропустив строк подання звіту, чого судом першої інстанції при розгляді даної справи в порушення вимог ст.ст. 242, 251 КАС України встановлено не було.
А тому суд першої інстанції незаконно відмовив у задоволенні клопотання про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області за неподання звіту про виконання судового рішення від 30.06.2021 у справі №1.380.2019.005502 штрафу.
Крім того, позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині прийняття поданого пенсійним органом звіту, оскільки виплата за судовим рішенням проведена не була, а відсутність грошових коштів не може братися судом до уваги.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
ГУ ПФУ у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального та процесуального права. 
Учасники справи викликалися в судове засідання, проте, у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 про встановлення судового контролю у справі №1.380.2019.005502 11.08.2021 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надісланий засобами поштового зв`язку 09.08.2021). У звіті відповідач зазначає, що на виконання судового рішення Головне управління провело перерахунок пенсії позивача. Доплата пенсії на виконання судового рішення за період з 05.03.2019 по 04.09.2019  в сумі 10287,39 грн буде виплачена ОСОБА_2 після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.
Крім того, відповідач звертає увагу, що виплата заборгованих сум пенсій колишнім військовослужбовцям здійснюються виключно за рахунок бюджетних коштів і в Головного управління немає фінансових можливостей для здійснення цих виплат.
Вважаючи, що пенсійний орган вчинив усі залежні від нього дії, спрямовані на виконання рішення суду, суд першої інстанції прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області. Поряд з цим, вважаючи, що такий звіт подано у встановлений судом строк, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання позивача про накладення на відповідача штрафу.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до  ст. 129-1 Конституції України  суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 2-4  ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Такі ж вимоги передбачені  статтею 14 КАС України.
Крім того, згідно зі  ст. 370 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,  за її межами.
Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".
З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою  статті 129-1 Конституції України.
Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.
Поряд з примусовим виконанням судових рішень в адміністративних справах, що здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», суд здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку та на підставах, визначених нормами процесуального права.
Так, частиною першою  статті 382 КАС України  передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
При цьому, як правильно вказав суд першої інстанції, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду суд може прийняти звіт про виконання судового рішення або в разі неподання такого звіту суд своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, а також накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Інших повноважень суду при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах  статтею 382 КАС України  не передбачено.
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання ухваленого на користь позивача рішення в цій справі Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача за спірний період з 05.03.2019 по 04.09.2019. Доплата перерахованої пенсії в сумі 10287, 38  грн буде виплачена після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.
При цьому неможливість виконання судового рішення в частині виплати вказаної вище суми обґрунтована тим, що суми пенсії, нараховані на виконання рішень судів, можуть бути виплачені пенсійними органами лише в межах затверджених бюджетних призначень і в Головного управління відсутні необхідні для цього кошти.
Для підтвердження зазначених тверджень Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало лист Пенсійного фонду України від 25.06.2021 № 2800-04-5/30473 яким останній звернувся до Міністерства соціальної політики України, та повідомив, що станом на 23 червня 2021 року на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що надійшли до боржників у порядку черговості, профінансовано 360,0 млн грн., або 100 % обсягу видатків, передбачених у бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженому  постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2021 року №126, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, з урахуванням витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсійних виплат. Крім того, просив порушити питання про збільшення асигнувань з державного бюджету (бюджетна програма за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду України») на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду у 2021 році та повторно ініціювати відкриття для Пенсійного фонду України окремої бюджетної програми «Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».
Оцінюючи поданий відповідачем звіт та наведені вище обставини, суд першої інстанції підставно взяв до уваги положення ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 9 квітня 1992 року  , відповідно до яких виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Поряд з цим, згідно з ч. 2  ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року  Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.
Отже, виплата пенсій, призначених на підставі  Закону № 2262-XII, здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виключно за рахунок коштів Фонду, передбачених Державним бюджетом України на відповідний рік.
Водночас в силу вимог статей  23  та  116 Бюджетного кодексу України  будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Отже, з огляду на наведені вище нормативно-правові положення та обставини справи, суд першої інстанції правильно вказав на неможливість самостійного виконання відповідачем рішення суду у цій справі в частині виплати позивачу перерахованої пенсії в сумі 10287,38 грн, що обумовлюється відсутністю у відповідача належного фінансового забезпечення та коштів, необхідних для виплати вказаної заборгованості.
Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі № 373/436/17, від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником (пенсійним органом) судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу (пенсіонеру) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Таким чином, оскільки часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі обумовлюється об`єктивними причинами, а належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення не здобуто, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для накладення на начальника Головного управління  Пенсійного фонду України у Львівській області штрафу в порядку, визначеному  ст. 382 КАС України.
При цьому суд враховує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Водночас прийняття судом рішення про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу у даному випадку не вплине на виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, та, відповідно, не відновить його право на отримання присуджених бюджетних коштів.
Колегія суддів також вважає необґрунтованими покликання апелянта на невиконання відповідачем ухвали суду про встановлення судового контролю у встановлений строк, що є підставою для застосування штрафу, з огляду на наступне.
Так, як правильно встановив суд першої інстанції зі штампу вхідної кореспонденції ухвала суду про встановлення судового контролю від 30.06.2021 надійшла на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області засобами поштового зв`язку 09.07.2021 та зареєстрована за вхідним №14323/7. У свою чергу, звіт про виконання судового рішення на виконання ухвали від 30.06.2021 надіслано на адресу суду засобами поштового зв`язку 09.08.2021, згідно зі штампом відділення поштового зв`язку на конверті. Таким чином, звіт про виконання судового рішення подано в межах строку, визначеного ухвалою суду про встановлення судового контролю від 30.06.2021. 
Колегія суддів відхиляє аргументи позивача, що надіслання судового рішення на електронну адресу суб`єкта владних повноважень відбулося у передбачений законом спосіб, а отже початком відліку строку на апеляційне оскарження слід вважати 03.07.2021, оскільки відповідно до підпункту 15.1 пункту 15 частини першої розділу УІІ «Перехідні положення»  КАС України  до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Положеннями підпункту 15.15 цього пункту встановлено, що суд вручає судові рішення в паперовій формі.
Згідно з пунктом 16 цього розділу, до дня реєстрації суб`єкта владних повноважень в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та отримання ним офіційної електронної адреси надсилання судом суб`єкту владних повноважень текстів повісток, копій судових рішень здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Правила спрямування копій судових рішень було визначено у  статті 167 КАС України  (в редакції до 15 грудня 2017 року) якою унормовано, що надсилання судового рішення здійснювалося безпосередньо рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №760/22516/18 та від 28.10.2020 у справі №826/10044/18, від 28.01.2021 у справі № 260/1888/20.
Водночас, згідно з наявною у матеріалах справи інформацією, судове рішення у паперовій формі також було направлено на поштову адресу відповідача і отримане ним 09.07.2021, звіт подано 09.08.2021, тобто у встановлений судом строк. 
Таким чином, підсумовуючи наведене, та беручи до уваги відсутність правових підстав для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суд першої інстанції не міг прийняти іншого рішення, окрім як про прийняття звіту відповідача про виконання судового рішення в цій адміністративній справі.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про прийняття звіту  про виконання рішення суду, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року з питань  прийняття звіту про виконання судового рішення у справі №1.380.2019.005502 – без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст. ст.  328,  329 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
У зв`язку з тимчасовою відсутністю судді Гудима Л.Я., постанова в повному обсязі складена 29 листопада 2021 року.