ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2444/19  Номер провадження 22-ц/814/2345/21	Головуючий у 1-й інстанції Тимчук  Р.І.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Хіль Л. М.
за участю секретаря Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2021 року у складі судді Тимчука Р. І.
за заявою  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Територіальна громада Подільського району м. Полтава в особі її представницького органу Подільської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування будинком, земельною ділянкою та відшкодування збитків,
в с т а н о в и в:
У липні 2021 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просила вирішити питання розподілу судових витрат, що були понесені позивачами у зв`язку з розглядом справи, а саме: сплати судового збору ОСОБА_4 в сумі 384,20 грн та 768,40 грн і ОСОБА_2 в сумі 384,20 грн, оплати за проведення експертизи ОСОБА_4 в сумі 2 752,50 грн та ОСОБА_2 в сумі 2 752,50 грн, оплати за проведення кадастрової зйомки ОСОБА_4 в сумі 1 200 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про винесення додаткового рішення відмовлено.
Ухвала суду мотивована відсутністю підстав для ухвалення додаткового рішення. 
Не погодившись з даною ухвалою,  ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що розподіл судових витрат здійснюється судом за наслідками розгляду справи. Додаткове рішення суду з цього питання в порядку статті 270 ЦПК України не є виходом за межі позовних вимог, на що безпідставно послався районний суд. 
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справі, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.
За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
По справі встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2021 року задоволено позов ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Територіальної громади Подільського району м. Полтава в особі її представницького органу Подільської районної у м. Полтаві ради про встановлення порядку користування будинком, земельною ділянкою та відшкодування збитків. 
Встановлено співвласникам житлового будинку та господарських будівель, розташованих у АДРЕСА_1 , порядок користування будинком та господарськими будівлями з виділенням конкретних приміщень в натурі, а також порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано зазначене домоволодіння згідно варіанту № 1, визначеного у висновку експерта, який знаходиться у цивільній справі № 553/23/16-ц, виходячи з того, що розмір частки ОСОБА_3 у праві власності на зазначене домоволодіння становить 11/36, і у праві користування земельною ділянкою, на якій розташоване зазначене домоволодіння теж 11/36, розміри часток ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у праві власності на зазначене домоволодіння становить відповідно 1/2 та 7/36, а разом 25/36 і у праві користування земельною ділянкою, на якій розташоване зазначене домоволодіння теж відповідно 1/2 та 7/36, а разом 25/36, і вони користуватимуться спільно вказаними 25/36 частинами як у праві власності на домоволодіння, так і у праві користування земельною ділянкою.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2 125 грн у відшкодування збитків. 
Додатковим рішенням цього суду від 18 червня 2021 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 26 500 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
27 липня 2021 року ОСОБА_4 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, які були понесені позивачами по справі при сплаті судового збору за подання позовної заяви, проведенні експертизи та кадастрової зйомки.
Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що всі заявлені позовні вимоги, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, вирішені судом, вимог про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивачами у позові не ставилось.
Суд першої інстанції дійшов таких висновків з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення постановленого питання.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, відноситься до основних засад (принципів) цивільного судочинства.
Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
Порядок ухвалення судових рішень та питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення, визначено статтями 259, 264 ЦПК України. Зокрема, при вирішенні справи та ухваленні рішення суд має розподілити між сторонами судові витрати.
Якщо суд, який ухвалив рішення, не вирішив питання судових витрат, суд може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в порядку, встановленому статтею 270 ЦПК України.
Виходячи з аналізу зазначених процесуальних норм, вирішення питання стягнення судового збору є обов`язком суду, таке питання вирішується за результатами розгляду справи та не належить до позовних вимог.
Схожі за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 326/6039/15-ц (провадження № 61-24334св18), від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18 (провадження № К/9901/21650/19).
Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_4 , позивачка ставить питання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених по справі судових витрат, що не було вирішено судом під час ухвалення рішення. Такі вимоги не належать до позовних вимог, як помилково вважав суд першої інстанції, та можуть бути вирішені судом в порядку статті 270 ЦПК України шляхом ухвалення додаткового рішення.   
Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                         С. Б. Бутенко

Судді                                                                         О. І. Обідіна

                                                                        Л. М. Хіль