ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м  У к р а ї н и

29 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/9814/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року (суддя у 1 інстанції Неклеса О.М.) в адміністративній справі за позовом   ОСОБА_1 до Дніпровського міського центру зайнятості про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся з позовом до Дніпровського міського центру зайнятості, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Дніпровського міського центру зайнятості (ЄДРПОУ: 40991299) щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті соціальної допомоги з безробіття ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з дати реєстрації його як безробітного у травні 2018 р., відповідно до страхового стажу та розміру заробітної плати за останні повні два місяці роботи в Комунальному закладі “Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер” Дніпропетровської обласної ради”, що передували початку порушення щодо нього трудового законодавства 23.10.2017р, до дати зняття з реєстрації як безробітного 05.03.2019 р.(за пп.1, п.1, ст. № 31 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”);
- зобов`язати Дніпровський міський центр зайнятості (ЄДРПОУ: 40991299) зробити перерахунок та виплатити соціальну допомогу з безробіття ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з дати реєстрації його як безробітного у травні 2018 р., відповідно до страхового стажу та розміру заробітної плати за останні повні два місяці роботи в Комунальному закладі “Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер” Дніпропетровської обласної ради”, з урахуванням підвищення посадових окладів в подібних профільних установах області, мінімальної заробітної плати в Україні та інфляції на дату перерахунку і виплати, що передували початку порушення щодо нього трудового законодавства 23.10.2017р., до дати зняття з реєстрації як безробітного 05.03 2019 р.(за пп.1, п.1, ст. № 31 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”);
- визнати протиправними дії Дніпровського міського центру зайнятості (ЄДРПОУ: 40991299) щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті соціальної допомоги з безробіття ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з дати повторної реєстрації його як безробітного у жовтні 2019 р. відповідно до страхового стажу та розміру заробітної плати за останні повні два місяці роботи в Приватному акціонерному товаристві з іноземними інвестиціями “Дніпропетровський оліцноекстракційний завод”;
- зобов`язати Дніпровський міський центр зайнятості (ЄДРПОУ: 40991299) зробити перерахунок та виплатити соціальну допомогу з безробіття ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з дати реєстрації його як безробітного у жовтні 2019 р. відповідно до страхового стажу та розміру заробітної плати за останні повні два місяці роботи в Приватному акціонерному товаристві з іноземними інвестиціями “Дніпропетровський оліцноекстракційний завод”;
- зобов`язати Дніпровський міський центр зайнятості (ЄДРПОУ: 40991299) поновити реєстрацію ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) в Дніпровському міському центрі зайнятості (ЄДРПОУ: 40991299), як безробітного з 18.02.2021р. та нарахувати й виплатити йому соціальну допомогу з безробіття відповідно до чинного законодавства з дати повторної реєстрації його як безробітного у Дніпровському міському центрі зайнятості в жовтні 2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського міського центру зайнятості про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу. 
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, без врахування підстав звернення з цим позовом до суду та наявності доказів які підтверджують скрутне матеріальне становище позивача, що унеможливлює останньому сплатити судовий збір. 
Виходячи з приписів ч.1   ст.311 КАС України та    ст.383 КАС України, зазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського міського центру зайнятості про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачу в десятиденний строк, з моменту отримання копії цієї ухвали, запропоновано усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення строку, а також надати докази поважності причин його пропуску; документ про сплату судового збору у відповідності до Закону України “Про судовий збір” на суму 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять).
На виконання вказаної заяви позивач подав до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що датою, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, є дата 24.12.2020р., а тому останній звернувся в межах шестимісячного строку, передбаченого КАС України, що позбавляє останнього обов`язку подавати до суду клопотання про поновлення строку звернення з цим позовом. Також позивач надав суду докази, з яких, зокрема, слідує що у 1 кварталі 2020 року позивачу нараховано дохід у розмірі 50 000,00 грн., проте такий дохід не виплачувався позивачу та не оподатковувався державою, оскільки скаржник отримав майнові права на невеличкий об`єкт нерухомості від родича першого ступеня спорідненості, оцінений при нотаріальному оформленні в 50 тис. гривень. Так, позивач не має фактично можливості заплатити судовий збір у визначеній сумі 1816 грн. з цього нарахованого доходу, оскільки не може розрахуватися частиною від цього нерухомого майна.
Повертаючи позовну заяву на підставі п.1 ч.1 ст.169 КАС України суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 22.06.2021 року. 
Так, на думку суду першої інстанції, спірні правовідносини у позивача з Дніпровським міським центром зайнятості виникли починаючи з травня 2018 р., оскільки з травня 2018 року відповідачем не здійснювалася виплата соціальної допомоги з безробіття ОСОБА_1 , при цьому з первісним позовом (справа №160/7797/21), який було повернуто, позивач звернувся лише 21.05.2021 року, тобто через 2 роки, тобто поза межами строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.
Крім того, ухвалою суду від 22.06.2021 року позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та зобов`язано позивача надати до суду документ про сплату судового збору у відповідності до Закону України “Про судовий збір” на суму 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять). З наданих до суду документів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача до суду, зокрема, слідує, що позивачу у 1 кварталі 2020 року нараховано дохід у розмірі 50 000,00 грн. Таким чином, розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній 2020 календарний рік складає 50 000,00 грн., 5% від якої становить 2500 грн. Оскільки судовий збір за подання даної позовної заяви складає 1816 грн., розмір судового збору не перевищує 2500 грн. - 5% розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, у суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Колегія суддів з вказаними висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд першої інстанції зазначив, що про вчинення відповідачем протиправних дій позивач дізнався ще з травня 2018 року, оскільки саме з цього періоду суб`єктом владних повноважень не здійснювалася виплата соціальної допомоги з безробіття ОСОБА_1 .
Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою підстави звернення позивача з цим позовом до суду. 
Так, позивачу з травня 2018 року по березень 2018 року відповідачем призначена мінімальна допомога по безробіттю, оскільки позивача на підставі наказу від 10.05.2018 року №160-к звільнено через дисциплінарне стягнення.
При цьому, позивач оскаржив наказ від 10.05.2018 року №160-к у судовому порядку та постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.12.2020 року у справі №200/20428/17 вказаний наказ було скасовано. 
Отримавши вказану постанову позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.03.2021 року №677 про перерахунок виплаченої допомоги по безробіттю за період з травня 2018 року по 2019 року, оскільки на думку позивача така допомога, з огляду на скасування наказу 10.05.2018 року №160-к, має бути перерахована до величини страхового стажу та заробітної плати, проте відповідач листом від 11.03.2021 року №1005 відмовив у здійснені такого перерахунку.
З наведеного вище слідує, що фактично підставою для звернення з цим позовом до суду є незгода позивача з відмовою відповідача у проведені перерахунку соціальної допомоги з безробіття, викладеною у листі від 11.03.2021 року №1005, а відтак строк на подання позову слід відраховувати саме від дати, коли позивачу стало відомо про таку відмову викладену у листі від 11.03.2021 року №1005.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку звернення з цим позовом до суду. 
Щодо висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Так, на підтвердження свого скрутного майнового стану та неможливість сплати судового збору позивач надав:
- довідку Пенсійного фонду України форми ОК-5 про нарахований заробіток за 2006-2008 роки, за 2010-2019 роки, за 2021 рік.
- довідку ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра №8295/04-62-08-01-30 про доходи позивача за 2018 рік.
- довідку Дніпровського міського центру зайнятості №1643 від 06.05.2021.
- виписки банку за 2018-2019 роки.
- довідки Центального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у Шевченківському районі.
- відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04.03.2021 р. за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року.
З наданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04.03.2021 за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020р. вбачається, що у 1 кварталі 2020 року позивачу нараховано дохід у розмірі 50 000,00 грн.
Суд першої інстанції зазначив, що оскільки судовий збір за подання даної позовної заяви складає 1816 грн. то розмір судового збору не перевищує 2500 грн. (5% від 50   000,00 грн.) розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви, проте суд першої інстанції залишив поза увагою доводи позивача, що останній отримав майнові права на об`єкт нерухомості від родича першого ступеня спорідненості, оцінений при нотаріальному оформленні в 50 000 грн., що підтверджується договором дарування.
Вказаний факт дійсно унеможливлює з отриманої позивачем у власність нерухомості,  оцінений при нотаріальному оформленні в 50 000 грн., виділити кошти у розмірі 1816 грн. для сплати судового збору.
Водночас суд першої інстанції не надав зазначеному оцінку, а відтак на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.  
Статтею 55 Конституції України   встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною першою статті 5 КАС України      передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з частиною першою   статті 2 КАС України   завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 320 КАС України    підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що допущені судом першої інстанції порушення призвели до неправильного вирішення питання по повернення позовної заяви, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров