ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4381/21  Номер провадження 33/814/586/21	Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В.  Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.	

Категорія ч.1 ст. 173-2 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А.,
з секретарем – Бродською В.О.,

з участю особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника –Лихошвая С.О.,
потерпілої – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лихошвая Сергія Олександровича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2021 року, 
в с т а н о в и в :
      Цією постановою            	  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, та піддано його адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 10 діб. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн. в дохід держави.
              Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він, 27 липня 2021 року близько 01 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї співмешканки громадянки ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав громадянку ОСОБА_2 , ображав нецензурною лайкою, завдавав удари по обличчю, внаслідок чого їй було завдано фізичної та психологічної шкоди здоров`ю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Лихошвай С.О. просить постанову судді скасувати, на підставі ст.22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.
Вказує, що він не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення виді адміністративного арешту строком на 10 діб, оскільки призначене покарання не відповідає характеру вчиненого діяння, заподіяній шкоді та особі правопорушника, а висновок суду першої інстанції про участь ОСОБА_1 у судовому засіданні з явними ознаками алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності.
Окрім цього, в ході розгляду адміністративного матеріалу не було допитано та з`ясовано позицію потерпілої особи та не встановлено інші обставини, які характеризують особу правопорушника.
Зазначає, що суддя під час розгляду справи прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Так, вказує, що постанова судді не містить посилань на те, які саме ознаки алкогольного сп`яніння мав ОСОБА_1 , а відповідний висновок судді вважає припущенням та грубим порушенням його прав. При цьому, вказує, що 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 переніс ішемічний інсульт після чого повністю припинив вживання алкогольних напоїв.
Наголошує на тому, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді перебував в стресовому стані, в зв`язку з чим в нього погіршилось самопочуття, яке суд помилково визнав симптомами алкогольного сп`яніння.
Вказує, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, тривалий час проживає з потерпілою ОСОБА_2 у фактичних шлюбних стосунках, виховує разом з нею двох неповнолітніх осіб, за місцем проживання характеризується позитивно. Наголошує на тому, що на момент розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 помирився з потерпілою, усвідомлює протиправний характер своїх дій та переглянув свою поведінку з метою недопущення подібного у майбутньому.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Лихошвая С.О., потерпілу ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.
 
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи, які встановлені правильно та підтверджуються дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, поясненнями потерпілої та рапортом інспектора СПДН ВП Полтавського РУП капітана поліції Приходько Н.
Крім того у постанові місцевого суду зазначено, що ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав та підтвердив обставини викладені у протоколі.
При розгляді справи місцевим судом неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»(далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з приписами п.14 ст.1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пунктом 17 ст.1 Закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
За змістом ч. 1ст. 173-2 КУпАП (у редакції, чинній станом на день складення протоколу) вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.
Обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж за наявності реальної можливості завдання такої шкоди.
Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно та повно дослідивши обставини справи, прийшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.
Разом з тим від ОСОБА_1 надійшла заява у якій останній вказував, що він примирився із потерпілою ОСОБА_2 , конфлікт між ними відсутній та наданий час вони проживають однією сім`єю. Прохав суд звернути на це увагу та скасувати оскаржувану постанову, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.
Від потерпілої ОСОБА_2 надійшла заява у якій вона зазначає, що примирилась з ОСОБА_1 відносно події, яка сталася 27 липня 2021 року. Конфлікт між ними відсутній, проживають однією сім`єю та виховують дітей. Прохала суд скасувати постанову Київського районного суду 08 вересня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
Викладені у заявах обставини, були підтверджені учасниками процесу у судовому засіданні.
Апеляційний суд бере до уваги той факт, що потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила факт примирення з ОСОБА_1 та те, що вони не мають ніяких претензій один до одного.
Ураховуючи те, що адміністративні стягнення застосовуються у тих випадках, коли відповідні державні органи вже не мають змоги іншим способом вплинути на правопорушника, запобігти або припинити вчинені ними правопорушення, в даному випадку з урахуванням особи правопорушника, який примирився з потерпілою, проживає спільно з нею та виховує дітей, можливе застосування загальної превенції у виді заходу виховного впливу, що буде спонукати правопорушника до правослухняності, виправлення своєї поведінки та урегулюванню сімейних відносин.
Враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим визнати правопорушення малозначним, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
Керуючись ст. 284, 294 КпАП України, суддя апеляційного суду 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Лихошвая Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2021 року - скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч.1 ст.173-2 КпАП України закрити.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                         С.А. Гальонкін