Справа № 162/441/21 	Головуючий у 1 інстанції: Глинянчук В. Д. 	
Провадження № 22-ц/802/1448/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
30 листопада 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Шевчук Л. Я.,
суддів Бовчалюк З. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2021 року,
                                      
В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15 грудня 2011 року, відповідач погодився на те, що заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг.
Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку.
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 19000 грн.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк посилався на пункт 2.1.1.2.3 договору, на підставі якого позичальник при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки: у кредитора – інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у пункті 1.1.3.1.9 договору; у позичальника – отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (пункт 1.1.2.3 договору).
Відповідно до пункту 1.1.5.2 договору неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання зобов`язань.
Овердрафт (пункт 1.1.1.52 договору) – короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Також позивач зазначив, що згідно з пунктом 2.1.1.2.12 в редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01 березня 2019 року, сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України і встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0 % - для картки «Універсальна Gold».
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого ліміту.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, унаслідок чого станом на 14 червня 2021 року виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 30528,70 грн, з яких: 26892,18 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3636,52 грн – заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн – нарахована пеня, 0,00 грн – нарахована комісія.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 30528,70 грн, а також судові витрати в розмірі 2270 грн.
Заочним рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2021 року у цій справі у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційну скаргу представника позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позичальника ОСОБА_1 станом на 14 червня 2021 року відсутня заборгованість за поточним тілом кредиту і, крім того, судом враховано, що позивачем не надано суду Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів банку, з якими був ознайомлений позичальник та відповідно до яких утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту та заборгованість за простроченими відсотками.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
За матеріалами справи судом установлено, що 15 грудня 2011 року відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій зазначено, що позичальник ОСОБА_1 ознайомлений і погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, а також, що він виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку «Універсальна».
Крім того, судом установлено, що підписана сторонами договору анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку не містить в собі будь-яких даних щодо виду та строку дії кредитної картки, а також інформації про розмір відсотків та порядок їх нарахування. У вказаній анкеті-заяві зазначено лише прізвище, адресу, особисті дані позичальника ОСОБА_1 та згоду з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між позичальником та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 19).
Крім того, згідно з наданою позивачем копії виписки по рахунку відповідачем станом на 14 червня 2021 року сплачено 35177,01 грн – заборгованість за тілом кредиту, 6391,03 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1720,97 грн – заборгованість по нарахованих відсотках, 6732,32 грн – заборгованість по прострочених відсотках. Також у даній виписці зазначено, що у відповідача наявна заборгованість за наданим кредитом у розмірі 30528,70 грн, з яких 26892,18 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту та 3636,52 грн – заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5-16).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 1, 2 статті 207 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 626 ЦК України та частина 1 статті 628 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Як передбачено частиною 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1054 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з частинами 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).  Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку
АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У своїй позовній заяві банк, крім простроченого тіла кредиту, просив суд стягнути з позичальника заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15 грудня 2011 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати заборгованості за простроченим тілом кредиту (овердрафт) та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування.
У своїй позовній заяві банк посилався на те, що сторони при укладенні кредитного договору керувались нормами частини 1 статті 634 ЦК України.
Проте колегія суддів вважає, що до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини 1 статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із цим позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послугу будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві-анкеті домовленості щодо сплати заборгованості за простроченим тілом кредиту (овердрафтом), наданий банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Також витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які наявні в матеріалах даної справи, не підписані відповідачем, а тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного кредитного договору (а.с. 20-45).
Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з позичальником ОСОБА_1 позивач дотримався вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Крім того, ні в позовній заяві, ні в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не зазначено, якого саме виду кредитну картку отримав відповідач та на яких умовах.
Також згідно з наданим позивачем розрахунку заборгованості у відповідача станом на 14 червня 2021 року відсутня заборгованість за поточним тілом кредиту.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

 
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2021 року у цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді