П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/2813/21-а 
Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.  
Суддя-доповідач:  Біла Л.М. 
17 листопада 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Курка О. П.  Гонтарука В. М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив скасувати постанову державного виконавця Яковенко Владислава Андрійовича Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження № 65111863 від 14.05.2021.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.06.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дати отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.
Копію ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.06.2021 про залишення позовної заяви без руху надіслано на електронну адресу представника позивача, яка вказана в позовній заяві.
На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем на адресу суду направлено позовну заяву в новій редакції.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.07.2021 позовну заяву в новій редакції залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.
В подальшому, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив про відсутність підстав для повернення його позову з огляду на те, що ним вчасно було усунуто виявлені судом недоліки позовної заяви, докази чого у строки, встановлені в ухвалі від 14.07.2021 року, були надіслані на адресу суду першої інстанції за допомогою засобів поштового зв`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення (ухвали) в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у встановлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.
Водночас ч. 2 ст. 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, в тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) та перевіряє позовну заяву на відповідність вимогам до позовної заяви, встановлених статей 160, 161 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як вбачається з матеріалів справи, в зв`язку з виявленням судом першої інстанції невідповідності поданої позивачем уточненої позовної заяви вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду. 
Зокрема, згідно зазначеної ухвали, позивачу запропоновано задля усунення недоліків позовної заяви, надати суду наказ від 18.06.2020 року №188о/с, адвокатський запит від 17.08.2020 року №17/01-08/2020, наказ від 25.08.2020 року №265, докази часткового виконання Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України судового рішення у справі №824/1195/19-а та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи на стороні відповідача.
Як встановлено з матеріалів справи, та не заперечується апелянтом, копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 14.07.2021 отримано представником позивача 15.07.2021 шляхом надіслання останньої на його офіційну електронну адресу.
На виконання вимог ухвали від 14.07.2021 року про залишення позовної заяви без руху позивачем 20.07.2021 року надіслано засобами поштового зв`язку на адресу Чернівецького окружного адміністративного суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої було додано докази, перелік яких відзначено судом в ухвалі від 14.07.2021 року.
Факт надіслання позивачем вказаної заяви на адресу суду першої інстанції саме 20.07.2021 року підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим конвертом (штриховий ідентифікатор 5800214911145) та інформацією з офіційного сайту Укрпошти.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу (ч.8 ст. 120 КАС України).
Частиною 9 ст. 120 КАС України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Як зазначалося вище, копію ухвали про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 15.07.2021, а отже останнім днем строку, наданого для усунення недоліків позовної заяви, є саме 20.07.2021 року.
Таким чином, надсилаючи 20.07.2021 засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків позовної заяви, позивач дотримався строку, який йому було встановлено для усунення недоліків в ухвалі від 14.07.2021 року.
Отже, суд першої інстанції дійшов хибного та передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом.
Положеннями ст. 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслює значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді (рішення від 25 листопада 1997 року №6-зп, від 25 грудня 1997 року N9-зп).
Звернувшись з цим позовом, фізична особа вирішила скористатися гарантованим їй правом на вирішення спору в судовому порядку.
Однак, таким правом позивач скористатися не зміг, оскільки суд першої інстанції повернув позовну заяву із посиланням на невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви. При цьому, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву не врахував права позивача скористатись послугами поштового зв`язку для надіслання на адресу суду доказів усунення недоліків позовної заяви, що потребує додаткового часу, який не входить у строк, визначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.
На переконання суду апеляційної інстанції, викладене свідчить про те, що суд першої інстанції в даній ситуації застосував надміру формальний підхід і не врахував вимог ст. 55 Конституції України та ст.ст.2, 5, 6 КАС України.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючі положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Крім того, Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справи Brumarescu v. Romania зазначив, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі преамбули цієї Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць.
Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.
У відповідності до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визначені в Конвенції, порушено, повинен отримати ефективний засіб правового захисту у національному органі, незважаючи на те, що порушення вчинено особами, які діють в офіційній якості.
Суд повинен дотримуватися принципу верховенства права, одним з елементів якого є доступ до суду, який відповідно до ст. 6 КАС України застосовується адміністративними судами з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 320 КАС України порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до передчасного висновку про неусунення недоліків позовної заяви та постановлення необґрунтованої ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови скасувати.
Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Гонтарук В. М.