Справа № 303/6441/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        17 листопада 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В.,
з участю секретаря: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 303/6441/20 (Головуючий: Куцкір Ю.Ю.),- 

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 з 04 серпня 2012 року, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26 липня 2018 року, розірвано.
За час шлюбу, сторонами як подружжям, 06 грудня 2012 року було придбано автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з.: НОМЕР_1 , який був зареєстрований за відповідачем.
Домовленість щодо поділу майна в позасудовому порядку між позивачем та відповідачем відсутня, шлюбний договір не укладався, у зв`язку з чим позивач просила суд поділити об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з.: НОМЕР_1 , тип автомобіля легковий, VIN-код: НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір: білий, обєкт двигуна 1968, по Ѕ частині, та стягнути на її користь з відповідача в рахунок компенсації належної їй вартсоті Ѕ частини автомобіля, що становить 62005 гривень та визнати за відповідачем право власності на зазначений автомобіль.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21 квітня 2021 року позов задоволено.
Поділено об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з.: НОМЕР_1 , тип авто: легковий, VIN-код: НОМЕР_2 , рік випуску 2005, колір: білий, обєкт двигуна 1968, по Ѕ частині за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації належної їй вартсоті Ѕ частини автомобіля марки VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з.: НОМЕР_1 , тип авто: легковий, VIN-код: НОМЕР_2 , рік випуску 2005 грошову суму у розмірі 62 005 грн. припинивши у зв`язку з таким відшкодуванням право власності на належну їй Ѕ частину вказаного автомобіля.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з.: НОМЕР_1 , тип авто: легковий, VIN-код: НОМЕР_2 , рік випуску 2005.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 521,50 грн., витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи у розмірі 1 200 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн..
Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій ставиться питання про скасування рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при вирішенні справи суд повністю відкинув доводи, аргументи та докази надані відповідачем по причині надання відзиву пізніше встановленого судом строку, при цьому не взявши до уваги що в нього існували об`єктивні та та суттєві перешкоди для подання відзиву вчасно. 
Водночас відповідач зазначає, що авто придбав за власні кошти, накопичені ним до вступу в шлюб. Крім того, доданий до позовної заяви висновок про експертну оцінку від 12 жовтня 2020 року, виконаний оцінювачем згідно наданих матеріалів адвоката та бюлетеня авто товарознавця, але безпосереднього огляду автомобіля експерт ОСОБА_3 не здійснював, а тому для забезпечення об`єктивності вирішення справи відповідачем замовлено звіт про оцінку транспортного засобу, який було оглянуто оцінювачем, і згідно даного звіту № 01-01-21 РВ від 12.01.2021 року суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 визначено вартість спірного автомобіля у 69771,80 грн. (у тому числі ПДВ – 11628,63 грн.).
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника позивача – ОСОБА_6 , яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 – ОСОБА_6 просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення суду залишити без змін.
Встановлено, згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26.07.2018 року, яке набуло законної сили 28.08.2018 року, шлюб між подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано. Із цього ж рішення вбачається, що шлюб між сторнами було укладено 04.08.2012 року.
Із електронної відповіді МВС України вбачається, що 23.07.2014 року власником автомобіля марки VOLKSWAGEN CADDY, 2005 року випуску є ОСОБА_1 , і даний автомобіль придбаний, за час перебування сторін у справі в шлюбі.
Згідно Висновку № 51/2020 про експертну оцінку автомобіля марки VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з.: НОМЕР_1 виконаного судовим експертом Мигович І.Ю., ринкова вартість зазначеного автомобіля станом на 28 вересня 2020 року, становить 124010 грн. 
Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно ст.163 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Указані норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Спірний автомобіль набутий та зареєстрований за відповідачем за час шлюбу з позивачем.
Відсутність судового рішення про визнання автомобіля особистою приватною власністю відповідача підтверджує відсутність підстав вважати, що таке майно належить виключно відповідачу, оскільки докази на спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі, відсутні.
Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що набутий сторонами в період шлюбу автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з.: НОМЕР_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і здійснив його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні та з врахування заявлених позовних вимог, визнавши за позивачкою Ѕ частку автомобіля.
Щодо сумнівів ОСОБА_1 в обґрунтованості та достовірності висновку експерта від 12 жовтня 2020 року виконаний експертом Мигович І.Ю. слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 106 ЦПК, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України, що підтвердив своїм підписом (зворотня частина а.с.18). При цьому у звіті № 01-01-21РВ про оцінку транспортного засобу від 12.01.2021 року, наданому відповідачем до суду першої інстанції, відомості про те, що експерт Золотарьов О.М. попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, відсутні. Разом з тим, оцінка ринкової вартості автомобіля у 69771 грн. 80 коп. є об`єктивно низькою, враховуючи те, що автомобіль є у задовільному стані.
Разом з тим, судом апеляційної інстанції, було запропоновано сторонам по справі, проведення експертизи незалежним експертом, проте така пропозиція, сторонами була відхилена.
Враховуючи наведене, висновок експерта від 12 жовтня 2020 року виконаний судовим експертом Мигович І.Ю. не викликає сумнівів у його обґрунтованості та достовірності.
Доводи апеляційної скарги про те, за період спільного проживання відповідача з позивачем у квартирі в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 поніс багато витрат на придбання цінних предметів (техніки) та покращення даного житла, сума яких складає орієнтовно 10000 доларів США, і всі ці речі відповідачем залишено в згаданому житлі, судова колегія до уваги не приймає, оскільки зазначене не було предметом розгляду в суді першої інстанції.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 6 ст. 367 ЦПК україни).
Інші доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 23 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді: