Провадження № 33/4820/573/21 
Справа № 676/3818/21 Головуючий в 1-й інстанції Драч І. В. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В.М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м.Хмельницький
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року,-
в с т а н о в и в:
Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 липня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, 
визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) грн., що відповідає 1000 (одній тисячі) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 
За постановою суду ОСОБА_1 19 червня 2021 року о 22 год. в с. Оленівка, по вул. Польова,2, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, керував транспортним засобом мотоблоком «Зубр» без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння (2,51%о), який зафіксовано технічним засобом Drager в присутності свідка, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також просить звільнити його від спати судового збору так як він є особою з інвалідністю ІІ групи.
Свої вимоги аргументує тим, що постанова є незаконною і необґрунтованою, оскільки не відповідає вимогам КУ, Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», вимогам КУпАП та іншим нормам законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.
Вказує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, та пройшов його, але він не керував ніяким транспортним засобом його не зупиняли працівники поліції, а обставини, які висвітлені в постанові відбувалися в нього на подвір`ї куди він вийшов з хати де проживає.
Стверджує, що справа розглянута у його відсутність, що унеможливило надати суду доводи та пояснення щодо інкримінованого правопорушення.
Зазначає, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 на його думку є службовим підробленням, так як останній в даний день взагалі був відсутній у селі.
Звертає увагу апелянт на те, що огляд його на стан сп`яніння також був проведений з порушеннями, а тому вважається недійсним, так як був проведений не на місці зупинки транспортного засобу.
Наголошує на тому, що протокол про адміністративне правопорушення також складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, суд не дослідив всіх доказів прийшов до хибного висновку з приводу вчиненого ним правопорушення, працівниками поліції порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу проводився без участі двох свідків, суд не викликав та не допитав зазначених у протоколі свідків, яких під час огляду не було, також судом першої інстанції порушено його право на захист та справедливий судовий розгляд.
Вважає, що розглядаючи справу суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду.
Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження так як вважає, що пропустив його з поважних причин, оскільки не був присутній під час розгляду справи, а копію рішення отримав лише 14 серпня 2021 року.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити. 
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. 
Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції 06 липня 2021 року (а.с.12) направлено копію постанови ОСОБА_1 , однак, як зазначає в своїй апеляційній скарзі апелянт, копія судового рішення він отримав лише 14 серпня 2021 року.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови від 06 липня 2021 року ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи, та дати належну оцінку доказам, наявним в матеріалах провадження. 
При розгляді даної адміністративної справи місцевий суд наведених вище вимог закону дотримався.
Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.        
Зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №489750 згідно якого ОСОБА_1 19 червня 2021 року о 22 год. в с. Оленівка, по вул. Польова,2, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, керував транспортним засобом мотоблоком «Зубр» без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння (2,51%о), який зафіксовано технічним засобом Drager в присутності свідка, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);
- роздруківкою приладу Drager  6810 від 19 червня 2021 року (а.с.2); 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3);
- рапортом ВП №1 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про отримання заяви від ОСОБА_2 про те, що водій мотоблоку ОСОБА_1 , здійснює рух із порушенням правил дорожнього руху, а саме в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.5);
- даними відеозапису, яким зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер (а.с.7).
Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, які досліджені в апеляційному суді, достатньо повно відображають обставини зазначені в адміністративному протоколі. 
Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
Доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.
Твердження ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його прав на захист, так як справа розглянута у його відсутність, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.
Так, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи за допомогою sms-повідомлення (а.с.а.с.9, 10) клопотання про відкладення розгляду справи не подав. 
Отже, суд розглянув справу відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано можливість довести свою невинуватість у вчиненому вищевказаному правопорушенні всіма можливими способами, не забороненими законом.         
Жодних доказів, які б підтверджували невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в ході апеляційного розгляду останнім не надано.
Посилання ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не допитав свідків події, а тому їх докази є недопустимими, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд.
Разом з тим, будь-яких клопотань про допит свідків, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вище викладене присутність двох свідків під час проведення огляду не вимагається так як була проведена працівниками поліції відео фіксація. 
Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими. 
Вказані обставини повністю підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.7).
Що стосується того, що ОСОБА_1 не було зупинено під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то такі доводи апеляційної скарги теж не заслуговують на увагу, так як факт керування в стані алкогольного сп`яніння правопорушник не заперечував під час проведення огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом (а.с.7), а тому не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови.
Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України. 
За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Що стосується стягнення з ОСОБА_1 судового збору, то слід зазначити таке. 
Відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Як вбачається із копії довідки серії АВ №0385917, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи – довічно, а тому він підлягає звільненню від сплати судового збору.
Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 
З огляду на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року.
Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Хмельницького
апеляційного суду В.М.Барчук