ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 листопада 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/6665/20
Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/322/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                  головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                  суддів:  Скрипки А.А., Шарапової О.Л.  
                                  секретар: Позняк О.М.  
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: Чернігівська міська рада
Особа, яка подали апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки (суддя Логвіна Т.В. ), ухвалене о 09 год. 25 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 02 грудня 2020 року , 
                                В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 05.07.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та Чернігівською міською радою, який зареєстрований за № 1467п 05 липня 2006 року у книзі реєстрації договорів оренди Чернігівської міської ради, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, щодо земельної ділянки площею 0,0491 га, кадастровий номер 7410100000:02:026:6157, наданої для городництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 05.07.2006 року між сторонами, за якою сторони домовились поновити договір оренди землі від 05.07.2006 року, на той же строк та тих же умовах, з внесенням змін у перше речення п. 5 Договору оренди земельної ділянки від 05.07.2006 року, замінивши «Договір укладено на 10 років» на «Договір укладено на 10 років до 05 липня 2026 року включно», інші умови цього Договору залишаються без змін, у наступній редакції: Додаткова угода про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 05 липня 2006 року(державна реєстрація від «05» липня 2006 р. №1467п) Чернігівська міська рада - у подальшому «Орендодавець», код 34339125, юридична адреса: місто Чернігів, вул. Магістратська, 7, з одного боку, та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає по АДРЕСА_1 , іменований в подальшому "Орендар", з другого боку, уклали цю додаткову угоду, за якою домовились: поновити термін дії договору оренди земельної ділянки від 05 липня 2006 року на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (державна реєстрація від 05 липня 2006 року за № 1467п), з внесенням змін у перше речення п. 5 Договору оренди земельної ділянки від 05.07.2006 року, замінивши «Договір укладено на 10 років» на «Договір укладено на 10 років до 05 липня 2026 року включно», інші умови цього Договору залишаються без змін. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 05 липня 2006 року за № 1467п).
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 5 липня 2006 року між Чернігівською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки, згідно п. 1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку в АДРЕСА_2 . Договір укладено на десять років, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. 
Позивач зазначає про те, що він звернувся 23.05.2020 року до Чернігівської міської ради із клопотанням щодо поновлення договору оренди землі від 05 липня 2006 року № 1467 щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , наданої для городництва.
Враховуючи клопотання позивача до проекту рішення Чернігівської міської ради «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою про передачу земельних ділянок у власність та оренду громадянам, поновлення договорів оренди громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва, обслуговування гаражів та городництва» 10 сесії 7 скликання було включено питання, що у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди, передати земельну ділянку в оренду строком до 11 серпня 2021 року та встановити розмір орендної плати на рівні 3 відсотків нормативно грошової оцінки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , площею 0,0491 га (кадастровий номер 7410100000:02:026:6157), для городництва.
Проте на пленарному засіданні сесії не набрало необхідної кількості голосів та було знято з розгляду дане клопотання, про що повідомлено позивача листом управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 12.08.2016 № 5078. 
Таким чином, позивач вважає, що Чернігівська міська рада у відповідності до вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (зі змінами в редакції Закону чинній на час виникнення переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки), мала право протягом одного місяця після закінчення строку договору надати позивачу лист повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, чого остання не робила, рішення щодо продовження договору оренди не було прийнято.
Отже, відповідач взагалі не прийняв ніякого рішення з приводу клопотання щодо поновлення договору оренди земельної ділянки площею 0,0491 га (кадастровий номер 7410100000:02:026:6157), для городництва, який сплинув 06.08.2016 року.
Чернігівська міська рада не надсилала будь-які заперечення як у відповідності до ч.5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» так і у відповідності до ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакціях на час виникнення спірних правовідносин).                
Відповідно до положення Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради не уповноважено рішенням Чернігівської міської ради підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки комунальної власності без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі у відповідності до ч.6 ст. ЗЗ ЗУ «Про оренду землі», що свідчить про те, що Чернігівська міська рада вже 4 роки зволікає в укладанні додаткової угоди до договору оренди землі від 06.07.2006 року, тобто чинить тривалу бездіяльність та не приймає відповідного рішення.
Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки відмовлено.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог прийшовши до висновку про їх необґрунтованість, виходячи з того, що позивач в порушення статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент закінчення договору) не надсилав до Чернігівської міської ради проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та не звертався із заявою про підписання додаткової угоди. Питання ж щодо поновлення договору оренди від 05.07.2006 року досліджувалося Чернігівським апеляційним судом та в ухвалі від 21.10.2019 по справі № 750/11466/19 було встановлено, що пролонгація договору оренди землі з мовчазної згоди сторін  вимагає укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, чого орендарем зроблено не було. Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки договір оренди земельної ділянки від 05.07.2006 закінчився 05.07.2016, протягом місяця після закінчення можливе отримання від Чернігівської міської ради листа заперечення, тобто починаючи з 06.08.2016 позивач мав право звертатися з позовом про визнання договору поновленим, тобто перебіг позовної давності розпочався 06.08.2016 і закінчився 06.08.2019 року, що свідчить про пропуск позивачем строків позовної давності.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. За доводами  апеляційної скарги. ОСОБА_1 вважає, що висновки суду викладені в рішенні не відповідають обставинам справи та суд при встановленні обставин справи взагалі не зазначив на підставі яких доказів встановлені ці обставини. На думку ОСОБА_1 встановленими обставинами у справі є: укладення договору оренди земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_2 , з цільовим призначення для городництва, між ним та Чернігівською міською радою 5 липня 2006 року ; звернення позивача із клопотанням про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки № 1467 від 5 липня 2006 року; про включення до проекту рішення 10 сесії 7 скликання  Чернігівської міської ради « Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою про передачу земельних ділянок у власність та оренду громадянам, поновлення договорів оренди громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд( присадибна ділянка),ведення садівництва, обслуговування гаражів та городництва» питання щодо передачі земельної ділянки по АДРЕСА_2 в оренду та про те що зазначений проект рішення не набрав необхідної кількості голосів та був знятий з розгляду про, що позивача повідомлено листом управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 12.08.2016 року. В рішенні зазначено невірно кадастровий номер земельної ділянки, яка була передана ОСОБА_1 в оренду. Судом першої інстанції, як вважає позивач,  невірно встановлено, що « за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатись інші умови» та невірно встановив умови спірного договору, виклавши його умови в інший спосіб ніж це передбачено договором. Цим самим суд першої інстанції створив однобоке уявлення в рішенні суду, що  договір оренди має інші умови щодо припинення та поновлення договору, ніж це передбачено було чинним законодавством України, порушивши принцип змагальності сторін. Встановлюючи обставини по справі в порушення вимог ст.12,81, ч.4 ст.265 ЦПК України, суд на думку позивача не послався на яких саме доказах ці обставини встановлені та проігнорував усі аргументи викладені ним в заявах по суті, позовній заяві, відзиві та не надав мотивованої оцінки наявним у справі доказам. Безпідставно судом було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи та допиті свідка. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача, виключивши докази  приєднані останнім до відзиву. Таким чином суд не сприяв об`єктивному розгляду справи, не усунув протиріч, які виникли в ході розгляду, ухваливши судове рішення на припущеннях. ОСОБА_1 також вважає, що суд першої інстанції в порушення норм ч. 1 ст. 81 ЦПК України проігнорував обставини, які були встановлені адміністративним судом в ході розгляду іншої справи за позовом ОСОБА_1 , нотомість поклав в основу ухвалу апеляційного суду від 21.10.2020 року ухвалену у справі № 750/11466/19, яка не містить інформації щодо предмету доказування. Позивач вважає, що суд першої інстанції проігнорував, норми ст. 261 ЦК України, за якою, позовна давність застосовується лише за наявності встановлення порушення права особи. Оскільки права ОСОБА_1 Чернігівською міською радою не порушувалися до подання позову до нього про усунення перешкод, то строк позовної давності ним не пропущено. Суд також допустив порушення норм процесуального права, розглянувши дану спаву за правилами спрощеного позовного провадження, тоді як її розгляд повинен бути проведений за правилами загального позовного провадження.
У відзиві на апеляційну скаргу Чернігівська міська рада просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволенн, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач  зазначає, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.11.2020 року вірно встановлено та не спростовується доводами апелянта, що ОСОБА_1 не надсилав до Чернігівської міської ради проект додоткової угоди до договору оренди земельної ділянки та не звертався із заявою про підписання додаткової угоди. У клопотанні поданому  23.05.2016 року ОСОБА_1 просив не поновити договір оренди як це передбачено ст.33 Закону України « Про оренду землі», а просив продовжити  строк дії договору оренди земельної ділянки №1467 від 5 липня 2006 року наданої для городництва по АДРЕСА_1 , що не є тотожним  за своїм змістом. Недотримання відповідачем вимог ст. 33 Закону України « Про оренду землі» виключає поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, тому Деснянський районний суд м. Чернігова вірно відмовив у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Чернігівська міська рада вважає, що не надсилання радою протягом місяця після після закінчення договору оренди земельної ділянки від 05.07.2006 року листа-заперечення проти продовження користування земельною ділянкою не має самостійного правового значення, оскільки недотримання вимог ст. 33 Закону України « Про оренду землі» зі сторони позивача має наслідком припинення договору оренди у строк обумовлений в ньому. Клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи є необгрунтованим та таким, що  покликане на затягування розгляду справи. Доводи позивача відносно того, що управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради не вимагалося надання додаткової угоди, що на думку ОСОБА_1 підтверджує її наявність є хибними, оскільки надання проекту додаткової угоди це виключне право орендаря, якщо він має намір скористатися правом на поновлення договору, однак з такою заявою ОСОБА_1 не звертався, а звертався із заявою про продовження договору оренди земельної ділянки, що є підставою для розгляду питання на сесії.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст.268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції. 
По справі встановлено, що 5 липня 2006 року між Чернігівською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки, згідно п. 1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку в АДРЕСА_2 .  Відповідно до п. 5 договору оренди, договір укладено на десять років, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. ( а.с.52-54)
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Статтями 13, 14 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, укладений у письмовій формі, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі»).
Позивачем в якості доказу направлення листа-повідомлення  про намір продовжити укладений між позивачем та відповідачем договір оренди надано суду заяву від 23.05.2016 року, яка була зареєстрована у виконавчому комітеті Чернігівської міської ради за №Ш-3272г 23.05.2016 року.( а.с.170) У заяві було зазначено про додатки додані до заяви, а саме  копія договору оренди земельної ділянки від 05.07.2006 року та  проект додаткової угоди. До матеріалів справи додано проект додатковї угоди. ( а.с. 171) Заява була подана представником позивача ОСОБА_2 , яку було уповноважено на підставі доручення від 12 січня 2016 року на укладення від імені ОСОБА_1   договору оренди земельної ділянки, за яким отримати в оренду за ціною, на умовах та на термін на власний розсуд представника, земельну ділянку площею 0,0491 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3   та договорів про внесення змін та доповнень до договорів оренди зазначеної земельної ділянки.( а.с.172 - 173) 
Відповідачем в якості доказу наміру  ОСОБА_1 продовження договірних відносин по оренді земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1   надано до суду клопотання ОСОБА_1 від 23.05.2015 року, в якому останній просив продовжити строк дії договору оренди земельної ділянки № 1467/П від 05.07.2006 року. В  якості додатків додавались копія паспортних даних та ідентифікаційного коду, копія договору оренди земельної ділянки, схема розміщення земельної ділянки. Зареєстроване дане клопотання було  №Ш-3272г 23.05.2016 року.( а.с.136)
Судом першої інстанції відмовлено у визнанні зазначених вище доказів належними, оскільки було порушено порядок їх подання.
Виходячи з приписів ч. 2 ст.80, ч.7 ст.81 ЦПК України з метою встановлення обставин справи та достатності доказів та перевірки доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приймає додану позивачем заяву про поновлення договору оренди земельної ділянки від 23.05.2016 року з проектом додаткової угоди та клопотання додане відповідачем  від 23.05.2016 року, які приєднані до матеріалів справи  судом першої інстанції в якості належних доказів .
Для усунення протиріч, які виникли по справі позивачем заявлялось клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, але судом апеляційної інстанції ухвалою від 18.11.2021 року було відмовлено у задоволенні даного клопотання, оскільки для призначення експертизи потрібні зразки ( письмові документи) вчинення підписів ОСОБА_1 у зазначений період які  не були надані та було встановлено неможливість їх надання позивачем, представник відповідача поставив під сумнів написання заяв  які подані до міської ради у 2016 році саме позивачем ОСОБА_1 , які просив позивач надати відповідача для покладення їх в основу порівняльних зразків при проведенні експертизи.
Позивач та відповідач не заперечували факту звернення ОСОБА_1 у травні 2016 року до Чернігівської міської ради із заявою, заперечувався лише зміст заяви та додані до неї додатки.
На звернення ОСОБА_1 Чернігівською міською радою було надано відповідь за № 3676 від 06.06.2016 року, в якій зазначено про необхідність додати до заяви  копію витягу про нормативно грошову оцінку земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.( а.с.174-175) Технічна документація ОСОБА_1 була отримана 24.06.2016 року та в той же день Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, які в подальшому передані відповідачу.( а.с. 176-177)
Відповідно до протоколу № 10 від 3 серпня 2016 року засідання постійно діючої комісії Чернігівської міської ради з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин  було розглянуто питання щодо поновлення договору оренди від  05.07.2006 року земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1    з ОСОБА_1 , але на інших умовах ( а.с.63-71)
До проекту рішення 10 сесії 7 скликання  Чернігівської міської ради « Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою про передачу земельних ділянок у власність та оренду громадянам, поновлення договорів оренди громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд( присадибна ділянка),ведення садівництва, обслуговування гаражів та городництва» було включено питання щодо передачі земельної ділянки по АДРЕСА_2 в оренду, але зазначений проект рішення не набрав необхідної кількості голосів та був знятий з розгляду про, що позивача повідомлено листом управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради від 12.08.2016 року. ( а.с.56-62, 72)
Аналізуючи наявні докази у справі, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача  Чернігівської міської ради з заявою у строки передбачені п. 5 договору оренди, на його звернення міська рада надала відповідь у якій не було зазначено про недотримання умов договору оренди щодо його поновлення, а навпаки рекомендовано надати додаткові матеріали необхідні для його поновлення. Крім того, винесення питання щодо поновлення договору оренди на сесію міської ради, навіть на інших умовах поновлення договірних відносин, свідчить про не заперечення міської ради проти поновлення договірних зобов`язань. Заперечень у вигляді листа-повідомлення орендодавця Чернігівської міської ради щодо поновлення договору оренди землі орендарю не направлялось. До клопотання від 23.05.2015 року поданого від імені ОСОБА_1 на ім`я міського голови Соколова О.В. апеляційний суд відноситься критично, оскільки дане клопотання адресовано в часі та посадовій особі, які не мали вирішального впливу на поновлення договору оренди від 5 липня 2006 року.
Уразі якщо орендар продовжує  користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі ( щодо земель комунальної власності). Зазначене передбачено ч. 5 ст. 33 Закону України « Про оренду землі»
ОСОБА_1 в подальшому звертався до Чернігівської міської ради з заявою від 06.12.2016 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. ( а.с.137) Заява від 06.12.2016 була розглянута на засіданні постійно діючої комісії Чернігівської міської ради з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин , але не набрала необхідної кількості голосів для її задоволення та декілька раз знімалась з розгляду. ( а.с.145-154)
Також позивач звертався з заявою від 09.11.2018 року про продовження  терміну дії договору оренди по АДРЕСА_2 .( а.с.119), але за заявою ОСОБА_1   від 19.12.2018 року дане питання було зняте з розгляду. ( а.с.119)
З відповіді начальника управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради вбачається, що  ОСОБА_1 після 5 липня 2016 року не звертався до Чернігівської міської ради або управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради із заявою про укладення ним додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_2 .( а.с. 140)П
Позивачем відповідно до наданих платіжних доручень сплачувалась орендна плата за оренду земельної ділянки за 2016-2020 роки. ( а.с. 46-49)
Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про демонтаж тимчасових об`єктів на території м. Чернігів» від 18.04.2019 за № 161, з додатком до нього, керуючись підпунктом 7 пункту «а» частини 1 ст.      30 Закону України «Про місцеві самоврядування в Україні», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», рішенням Чернігівської міської ради від 24.05.2011 за № 143 «Про порядок користуванні об`єктами благоустрою у місті Чернігові (із змінами), виконавчий комітет міської ради, серед іншого, вирішив провести демонтаж тимчасових об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 (додаток п. 6-11), а саме: 1) металевий паркан, розміром 10x50 м; 2) дерев`яна альтанка, розміром 8x10 м; 3) дерев`яна альтанка розміром 3x3 м; 4) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 5) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 6) вбиральня, розміром 3x3 м, згідно додатку до цього рішення - Перелік тимчасових об`єктів на території м.Чернігова.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради ОСОБА_3 оскаржив його в судовому порядку, і відповідно до рішення Шостого апеляційного адміністративного суду, яке набрало законної сили, від 09.10.2019 року, його позов було задоволено, рішення виконавчого комітету «Про демонтаж тимчасових об`єктів на території м. Чернігів» від 18.04.2019 за № 161 в частині демонтажу тимчасових об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 (додаток п. 6-11), а саме: 1) металевий паркан, розміром 10x50 м; 2) дерев`яна альтанка, розміром 8x10 м; 3) дерев`яна альтанка розміром 3x3 м; 4) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 5) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 6) вбиральня, розміром 3x3 м,  визнано протиправним та скасовано. (а.с. 73-79 т. 1 ) Зазначеним рішенням було встановлено, що  договір оренди є поновленим згідно ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» (автоматичне поновлення договору за принципом мовчазної згоди), оскільки позивачем виконано вимоги закону, що не заперечується відповідачем.
Позивач стверджував, що має право на поновлення договору оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк на підставі частини шостої ст.33 Закону України « Про оренду землі». 
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина третя статті 792 ЦК України).
Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини перша та дев`ята статті 93 ЗК України).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (речення перше частини другої статті 33 Закону України « Про оренду землі» в подальшому № 161-XIV). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).
Отже, стаття 33 Закону України « Про оренду землі» прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар.
Частини п`ята та шоста статті 33 Закону України « Про орененду землі» встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:
Зазагальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону статті 33 Закону України « Про орененду землі» , орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.
Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону України, «Про оренду землі» розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.
Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 Закону № 161-XIV). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина одинадцята статті 33 Закону № 161-XIV).
Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин.
Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у Постанові Великої Палати у справі № 903/1030/19 від 31.08.2021 року.
З даним позовом позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 6 серпня 2020 року, про порушене право щодо поновлення договору оренди від 5 липня 2006 року  дізнався з листа Управління земельних ресурсів Чернігіввської міської ради від 12.08.2016 року, яке згідно поштового штампу було відправлене 25.08.2016 року, тобто про порушене право  і саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності.
У відзиві на позовну заяву відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності.
Суд першої інстанції , ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог керувався тим, що позивач не надсилав до Чернігівської міської ради проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та не звертався із заявою про підписання додаткової угоди про його поновлення, тобто у зв`язку з недоведеністю позовних вимог та у зв`язку з закінченням строків позовної давності.
За приписами ст.264  ЦПК України , під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини,  якими обґрунтовувалися вимоги  і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи  є  інші  фактичні  дані  (пропущення  строку  позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка   правова   норма   підлягає   застосуванню   до   цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи  є  підстави  допустити  негайне  виконання  судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три  роки. ( ст.257 ЦК України).
При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Пропуск строку позовної давності є самостійною підставою відмови у задоволенні позову за його обґрунтованості, необґрунтованість вимог є підставою для відмови у позові саме з цих підстав.
В порушення наведених норм  процесуального права суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог по суті і зі спливом позовної давності. 
ОСОБА_1 вважає, що строк позовної давності до позовних вимог, які є предметом даного спору не сплив оскільки, про невизнання його права оренди земельної ділянки, яка перебувала у його оренді згідно договору від 5 липня 2006 року з Чернігівською міською радою та поновлення цього договору «автоматично», він дізнався з  моменту звернення виконкому міської ради до суду з позовом у 2020 році про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою по справі № 750/544/20.
Колегія суддів, апеляційного суду аналізуючи обставини справи, наявні в матеріалах справи докази приходить до висновку про наявність підстав для застосвання строків позовної давності та відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з цих підстав. Поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України « Про оренду землі» не є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин, а отже зволікання відповідача з укладенням додаткової угоди щодо поновлення договірних відносин за договором оренди від  5 липня 2006 року було підставою для захисту невизнаних прав позивача на оренду. Його позиція щодо автоматичного продовження договірних відносин не узгоджується з нормами ст. 33 Закону України « Про оренду землі» та  сталою практикою Верховного суду з цього приводу.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 листопада 2020 року зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                  
                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 листопада 2020 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

                      Головуючий:                                          Судді: