ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року	Львів	Справа № 300/2550/21 пров. № А/857/16954/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Шевчук С.М., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатський бровар» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року (ухвалене головуючим-суддею Гундяком В.Д. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатський бровар» про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (далі – ГУ ДПС, контролюючий орган, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатський бровар» (далі – ТзОВ «Карпатський бровар», Товариство, відповідач) в сумі 161429 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.08.2021   позовні вимоги були задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Карпатський бровар» подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ГУ ДПС у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на момент звернення контролюючого органу до суду у товариства була заборгованість зі сплати акцизного податку, проте на день прийняття оскаржуваного рішення борг був погашений у повному обсязі. Вказана обставина підтверджується долученими до апеляційної скарги платіжними дорученнями.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що відповідно до довідки про борг за платежами, розмір податкового боргу, що підлягає стягненню за рахунок коштів боржника становить 161429 грн. Даний податковий борг виник внаслідок несплати заборгованості з акцизного податку (з вироблених підакцизних товарів - пива) згідно з самостійно поданими деклараціями : за грудень 2021 року від 20.01.2021 задекларовано 93648 грн (у зв`язку з частковою сплатою по даному платежу сума заборгованості становить 18345 грн), за січень 2021 року від 22.02.2021 задекларовано до сплати 43820 грн, за лютий 2021 року від 18.03.2021 задекларовано до сплати 44  156 грн та за березень 2021 року від 19.04.2021 задекларовано до сплати 53824 грн, податковим повідомленням рішення №0012060902 від 03.03.2021 на суму 1284 гр.
Податковим органом було винесено податкову вимогу форми "Ю" від 07.12.2020 за №37957-13 на суму 47990 грн, яка вручена представнику відповідача 10.12.2020, що підтверджується дослідженою судом в якості належного письмового доказу копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Спірним питанням даної справи є правомірність заявлених вимог про стягнення з відповідача податкового боргу.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання у розмірі 161429 грн, строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов`язань сплинули, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов`язань не призвели до їх погашення, відтак, податковий борг підлягає стягненню з відповідача.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.67 ПК України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.95.1, 95.2 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.5 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
У цій справі відповідачем не спростовується заявлена контролюючим органом до стягнення сума податкового боргу, зокрема, відповідачем не оспорюється, що суми податкового зобов`язання, самостійно визначені платником, а також визначені контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженими та набули статусу податкового боргу.
Також відповідачем не оспорюється питання дотримання контролюючим органом процедури погашення податкового боргу.
Спірним під час апеляційного перегляду справу є питання суми податкового боргу, яка повинна бути стягнута на користь бюджету.
Так, скаржником вказано про погашення частини податкового боргу згідно платіжного доручення №1271 від 04.06.2021 на суму 4000 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар», платіжного доручення №1289 від 11.06.2021 на суму 10000 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар», платіжного доручення №1326 від 18.06.2021 на суму 10000 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар», платіжного доручення №1356 від 25.06.2021 на суму 6500 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар», платіжного доручення №1370 від 30.06.2021 на суму 10000 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар», платіжного доручення №1409 від 09.07.2021 на суму 15000 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар», платіжного доручення №1250 від 16.07.2021 на суму 20000 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар», платіжного доручення №1450 від 23.07.2021 на суму 50000 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар», платіжного доручення №1467 від 30.07.2021 на суму 24000 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар», платіжного доручення №1499 від 06.08.2021 на суму 15000 грн «призначення платежу: сплата акцизного податку на пиво ТзОВ «Карпатський Бровар» під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Разом з тим, суду першої інстанції відповідачем не подано копію платіжних доручень.
Копія зазначеного платіжного доручення представником відповідача приєднана до апеляційної скарги.
Судом враховується, що на час апеляційного перегляду справи платником податків частково погашено податковий борг, проте ця обставина жодним чином не впливає на правомірність рішення суду першої інстанції, відповідно, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.
Суд зазначає, що відповідачем суду першої інстанції не надавались відповідні докази погашення податкового боргу, не направлявся відзив на позовну заяву, тобто фактично відповідач ухилився від виконання процесуальних обов`язків, покладених на нього як нормами процесуального законодавства, так і ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження у справі.
Враховуючи не надання відповідачем відзиву на позовну заяву та відповідних доказів, судом першої інстанції цілком обґрунтовано розглянуто справу на підставі наявних у справі доказів.
За змістом ч.4 ст.308 КАС України, яка регулює межі перегляду судом апеляційної інстанції, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідач, подавши суду апеляційної інстанції нові докази разом з апеляційною скаргою, жодним чином не обґрунтував неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.
Відповідно, суд не може прийняти подані відповідачем до суду апеляційної інстанції докази.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 12, 308,  311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатський бровар» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 06 серпня 2021 року по справі №300/2550/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. М. Шевчук 	
 	 	Т. І. Шинкар