П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/5638/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                  - Кравченка К.В.,
при секретарі судового засідання – Болтушенка А.О., 
за участю:  представника апелянта Болгарчук І.І.,
                   представників позивача – Резник В.Л., Резника Ю.В.,          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Механозбиральний універсальний завод» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправними, скасування припису та постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

08 квітня 2021 року ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якій просило:
визнати протиправним та скасувати припис №ОД039/369/АВ/П від 19.02.2021 про усунення виявлених порушень законодавства про працю;
визнати протиправним та скасувати постанову про накладення   штрафу уповноваженими посадовими особами ОД039/369/АВ/П/ТД-ФС від 25.03.2021. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість спірних рішень, підставою для прийняття яких став висновок про допуск працівників до роботи без укладання трудового договору, які зроблений на підставі виявлення у розділі «Інші відомості» Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці переліку осіб, які пройшли перевірку з питань охорони праці та зазначені в протоколах перевірки, проте на момент подання декларації у числі працюючих позивача не числяться. ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» вказує, що в Декларації перераховані наявні на підприємстві документи, а не перелік працюючих осіб. Позивачем надавалися пояснення, що протоколи перевірки складені та є в наявності на підприємстві, однак на момент подання Декларації деякі особи були звільнені та на їх місця прийняті інші працівники. Застосовуючи штрафні санкції   за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, відповідач належним чином не зафіксував дану обставину та не встановив   допуск зазначених в акті осіб без оформлення трудового договору. Управлінням Держпраці не взято до уваги належним чином оформлену кадрову документацію, яка підтверджує, що вказані в акті перевірки особи значний час вже не працюють на підприємстві. 
Крім того, відповідачем перевищено десятиденний строк здійснення позапланового заходу та інспектором праці Продавоною О.І. двічі  проведено інспекційне відвідування з тих самих питань в грудні 2020 року та лютому 2021 року, що підтверджується журналом перевірок. 
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що оскільки позивач допустив відповідача     до інспекційного відвідування,   предметом розгляду може бути тільки   суть виявлених порушень. Відповідно до даних наявних в   «Декларації відповідності матеріально- технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці» від 19.12.2020 вказані в акті перевірки особи   перебували у трудових відносинах з товариством.   Водночас під час   контрольного заходу державного контролю жодних документальних підтверджень щодо належного оформлення трудових відносин позивач не надав   через їх фактичну відсутність. Надаючи тлумачення терміну «декларація» законодавець вказає на той факт, що нею роботодавець повідомляє дозвільний орган, крім іншого, про наявність кваліфікованого персоналу для виконання певних видів робіт. Дії управління Держпраці щодо прийняття спірних рішень відповідють положенням чинного законодавства України.
Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив про необґрунтованість доводів відповідача. Управлінням Держпраці допущено проведення подвійного інспекційного відвідування з тих самих підстав. Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Порядок №1107 не наділяють дозвільний орган будь-якими повноваженнями стосовно перевірки інформації зазначеної у поданій декларації, а також не містять будь-якої процедури узгодження декларації дозвільним органом. При цьому, чітко зазначено, що відмова у реєстрації декларації не допускається. Позивач наводить доводи щодо спростування посилань відповідача, що за умови допуску останнього до інспекційного відвідування, предметом розгляду у суді, за вказаних обставин, має бути лише суть виявлених порушень. Викладені в акті та постанові припущення з формулюваннями «нібито звільнені», «все ж таки перебували у трудових відносинах» є особистими логічними висновками з боку посадової особи Держпраці, які є неприпустимими та спростовуються наданими позивачем доказами та поясненнями. 
Відповідач надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив про необґрунтованість довідів позивача щодо подвійного інспекційного відвідування. Відповідно до наявних даних у «Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці» від 19.12.2020 вищенаведені особи, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на час складення Декларації все ж таки перебували у трудових відносинах з Товариством. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року позовну заяву ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняте нове, яким відмовити ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» в задоволені позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, апелянт наводить доводи викладені у відзиві та запереченнях під час розгляду справи в суді першої інстанції. Також вказує, що судом не зазначено та/або встановлено наявність процедурних порушень з боку відповідача при винесенні спірного припису.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 04.11.2020 за №781 в журналі обліку суб`єктів господарювання у Головному управлінні Держпраці в Одеській області зареєстровано Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань праці ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» від 19.10.2020 (а.с. 117-123).
В частині «інші відомості» зазначено, що в ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» наявні та впроваджені наступні документи, зокрема, протоколи засідань комісії з перевірки знань з питань охорони праці у таких працівників:
протокол від 04.01.2020 №22 стосовно ОСОБА_5 ;
протокол від 28.01.2020 №24 стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ;
протокол від 13.02.2020 №25 стосовно ОСОБА_6 ;
протокол від 13.04.2020 №1 стосовно ОСОБА_7 ;
протокол від 18.05.2020 №2 стосовно ОСОБА_8 
05.11.2020 головним державним інспектором Івасюком С.Г. складено службову записку щодо  виявлення у вищевказаній декларації переліку осіб, які призначені відповідальними за виконання робіт підвищеної небезпеки, однак згідно реєстру страхувальників ПФУ відсутні в штаті підприємства (а.с. 116).
08.12.2020 головним державним інспектором Продановою О.І.   складено службову записку з аналогічних підстав (а.с. 126).
Відповідно до наданої позивачем копії журналу перевірок містяться записи, а саме №27,28 щодо здійснення ГУ Держпраці в Одеській області перевірок:
з 08.12.2020 по 23.12.2020 за №15/01-29-2484 проведене ОСОБА_9 ;
з 08.02.2021 по 19.02.2021 за №15/01-29-186 проведене ОСОБА_9 (а.с. 66).
Позивачем надано копію направлення на проведення інспекційного відвідування ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» від 08.12.2020 за №15/01-29-2484, яке ГУ Держпраці в Одеській області на підставі наказу від 08.12.2021 №2970 видало ОСОБА_9 , предметом якого визначено забезпечення застосування правових норм щодо використання праці, зокрема, щодо виявлення неоформлених працівників (а.с. 68).
ГУ Держпраці в Одеській області надано до суду апеляційної інстанції наказ від 18.12.2020 №3045 про скасування наказу ГУ Держпраці в Одеській області «Про проведення інспекційного відвідування» від 08.12.2020 №2970.
02.02.2020 головним державним інспектором Продановою О.І.   складено службову записку щодо  виявлення в Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань праці ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» від 19.10.2020 переліку осіб, які призначені відповідальними за виконання робіт підвищеної небезпеки, однак згідно реєстру страхувальників ПФУ відсутні в штаті підприємства, тобто за аналогічних підстав, які були викладені в службових записках від 05.11.2020 та 08.12.2020.
Наказом ГУ Держпраці в Одеській області від 03.02.2021 №73 відповідно до норм законодавства згідно переліку та службової записки ОСОБА_9 від 02.02.2021, визначено головному державному інспектору Продановій О.І. в термін з 08.02.2021 по 19.02.2021 (включно) здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» з питань забезпечення застосування правових норм щодо виявлення неоформлених трудових відносин, що визначені у переліку за додатком №3 до Акту, затвердженого наказом Мінекономіки від 27.10.2020 №2161 (а.с. 127).
03.02.2021 за №15/01-29-186 ГУ Держпраці в Одеській області на підставі наказу від 03.12.2021 №73 видало ОСОБА_9 направлення на проведення інспекційного відвідування, в якому зазначено, що попередній захід державного контролю за додержанням законодавства про працю на ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» ГУ Держпраці в Одеській області не здійснювався (а.с. 128).
19.02.2021 ГУ Держпраці в Одеській області складено акт №ОД039/369/АВ, в якому описано виявлені порушення, а саме з`ясовано, що згідно даних Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань праці ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» від 19.10.2020 фізичні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,    ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на час складення Декларації все ж таки перебували у трудових відносинах з Товариством, проте останнім не надано жодних документальних підтверджень   щодо належного   оформлення з ними трудових відносин.
В акті зазначено, що наведене має ознаки грубого та систематичного порушення ст.2, ч.1 ст.21, ч.1,3 ст. 24 КЗпП України в частині належного оформлення   трудових правовідносин та забезпечення гарантії та рівності   трудових прав (а.с.129-134).
19.02.2021 ГУ Держпраці в Одеській області винесено припис про усунення виявлених порушень №ОД039/369/АВ/П, яким директора ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» зобов`язано забезпечити додержання норм трудового законодавства (а.с.135-137).
25.02.2021 за вих. №133 ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» складено зауваження до акту №ОД039/369/АВ від 19.02.2021 (а.с. 26-27,133).
Зміст поданих зауважень свідчить, що органом Держпраці  проігноровано фактично надані пояснення  щодо питань складення та наявності протоколів перевірки щодо осіб, які станом на дату подання Декларації були звільнені та на їх місце прийняті інші працівники.
Головному державному інспектору надано документи про звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а саме: відповідні заяви, накази про звільнення, відмітки про отримання трудової книжки в журналі реєстрації.
ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» додатково вказано, що на момент подання Декларації:
ОСОБА_2 , ОСОБА_6 виїхали за кордон;
ОСОБА_4 підписав контракт на військову службу;
ОСОБА_3 працює в іншому підприємстві;
ОСОБА_5 тимчасово не працює;
Зечу М.М. не працює та постійно мешкає за місцем реєстрації (Ізмаїльський район, с. Озерне) (а.с. 37-65).
Доказів того, що вищевказані особи продовжували працювати на момент звільнення та під час подання Декларації перевіряючим не виявлено.
03.03.2021 ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» подано скаргу на припис №ОД039/369/АВ/П від 19.02.2021, яка містить аналогічні доводи, що викладені в зауваженнях до акту (а.с. 28-30).
19.03.2021 за вих. №192 ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» надіслано до ГУ Держпраці в Одеській області повідомлення про виконання припису №ОД039/369/АВ/П від 19.02.2021, в якому зазначено, що Товариство суворо дотримується діючого законодавства, до роботи не допускаються працівники без укладення трудового договору, перед укладенням працівники проходять обов`язковий медичний огляд (у разі необзідності), повідомлення про роботу до її початку направляються до ДФС (а.с. 34).
На підставі висновків акту інспекційного відвідування від 19.02.2021 №ОД039/369/АВ ГУ Держпраці в Одеській області прийнято постанову від 25.03.2021 ОД039/369/АВ/П/ТД-ФС, якою на ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» накладено штраф в сумі 360  000,00 грн відповідно до приписів ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч.3, ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», абз. 2 ч.2 ст. ст. 265 КЗпП України (а.с. 141-142).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, встановлюючи  вчинення позивачем правопорушення трудового законодавства,  діяв необґрунтовано, без врахування усіх необхідних обставин, а тому зазначені у приписі правопорушення є безпідставними, а застосування штрафних санкцій до позивача протиправним. Подані позивачем під час здійснення перервірки документи спростовують твердження відповідача щодо перебування у фактичних трудових відносинах позивача із зазначеними працівниками на момент здійснення перевірки без оформлення трудового договору. 
Судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції з огляду на таке.
Для правильного вирішення оскаржуваних правовідносин необхідно встановити дотримання законодавчо визначеної процедури проведення інспекційного відвідування, наявність підстав винесення оскаржуваної постанови, а також надати оцінку факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке визначена ст. 265 КЗпП України. 
Відповідно до частини 2    статті 19 Конституції України    органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає   закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V   (далі Закон України № 877-V).
Частиною четвертою   статті 2 Закону України № 877-V   передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим   Законом   порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до   статті 259 Кодексу законів про працю України   (далі -   КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 4, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабміну України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. 
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно з Положенням про Головне управління Держпраці в Одеській області, затвердженого наказом Держпраці №84 від 03.08.2018, Головне управління Держпраці в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.
З урахуванням зазначеного Головне управління Держпраці в Одеській області є уповноваженим органом щодо винесення оскаржуваних припису та постанови.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 (далі, також - Порядок № 823).
Перш ніж надати оцінку діям відповідача у співвідношенні до приписів Порядку №823, судова колегія вважає за необхідне погодитися з доводами позивача, що  допуск до інспекційного відвідування не є обставиною, що виключає можливість з`ясування не етапі судового розгляду дотримання процедури проведення перевірки, про що також свідчать висновки Верховного Суду викладені в постанові від 07 червня 2021 року по справі №  520/1814/19.
Посилання  відповідача на висновки Верховного Суду викладені в постанові від 11 грудня  2018 року по справі №823/912/16 судова колегія не враховує, оскільки вони сформовані за іншого правового регулювання та обставин справи, які стосувалися проведення фактичної перевірки органом ДФС.
Підпунктом 3, пункту 5 Порядку №823 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться з таких підстав, а саме:  рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Матеріали справи підтверджують, що підставою для прийняття наказу відповідача від 03.02.2021 №73 «Про проведення інспекційного відвідування», в тому числі, стала службова записка головного державного інспектора Проданової О.І. від 02.02.2021.
Зміст даної записки свідчить, що її обгрунтуванням стала інформація отримана зі поданої позивачем Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань праці ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» від 19.10.2020, згідно якої встановлено перелік осіб, які визначені відповідальними за виконання робіт підвищеної небезпеки, однак згідно реєстру страхувальників ПФУ відсутні в штаті підприємства (а.с. 124-125).
В свою чергу, позивач вказує, що відповідач не наділений повноваженнями щодо перевірки інформації зазначеної у поданій декларації.
Відповідно до  абзацу дев`ятого  частини першої статті 1 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”  декларація про провадження господарської діяльності (далі - декларація) - документ, яким суб`єкт господарювання повідомляє дозвільний орган про свою відповідність вимогам законодавства до певного виду господарської діяльності (у тому числі матеріально-технічної бази, кваліфікації персоналу - якщо це зумовлено особливостями провадження відповідного виду господарської діяльності) та на підставі якого набуває право на провадження заявленого виду господарської діяльності і несе передбачену законом відповідальність.
Відповідно до частини 8 статті 21 Закону України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII «Про охорону праці» набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці.  
Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки затверджено постановою Кабміну України від 26 жовтня 2011 року №1107 (далі - Порядок №1107). 
Згідно з пунктом 21 Порядку №1107 виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначене у додатку 7, здійснюються роботодавцем на підставі декларації відповідності його матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Декларація за формою згідно з  додатком 8  подається суб`єктом господарювання (уповноваженим ним органом або особою):
у паперовій формі особисто або поштовим відправленням - адміністратору;
в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оформлена згідно з вимогами законів у сфері електронних документів, - дозвільному органу за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, за місцем провадження діяльності чи місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки відповідно до  Закону України  "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.
На думку суду, відповідачем дотримано вимоги  п.п. 3, п. 5 Порядку №823, оскільки інформацію про ймовірне порушення норм  трудового законодавства отримано із Декларації, доступ до якої не є обмежений, оскільки вона йому подана позивачем як дозвільному органу.
Щодо посиланнь ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» на факт повторності проведеного відповідачем позапланового заходу державного контролю, який за аналогічних підстав проводився в грудні 2020 року, судова колегія зазначає наступне.
Згідно із абзацом 12 частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.
Аналіз даної норми свідчить, що заборона повторного проведення перевірки пов`язується з умовою її здійснення за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).
Апелянтом до суду надано наказ від 18.12.2020 №3045 про скасування наказу ГУ Держпраці в Одеській області «Про проведення інспекційного відвідування» від 08.12.2020 №2970
Слід звернути увагу, що наданий позивачем журнал перевірок, який містить відповідний підпис інспектора Держпраці Проданової О.І., підтверджує факт проведення першої перевірки в період з 10.12.2020 по 23.12.2020 (а.с. 66).
За таких умов, судова колегія критично оцінює факт не проведення першої перевірки в грудні 2020 року, оскільки прийняття наказу від 18.12.2020 №3045 мало б мати наслідком зупинення проведення перевірки цього ж дня.
Судова колегія враховує, що перше інспекційне відвідування позивача проводилось в період з 10.12.2020 по 23.12.2020 за рішенням керівника – наказом від 08.12.2020 за №2970 та направленням від 08.12.2019 №15/01-29-2484, враховуючи інформацію службової записки головного державного інспектора Проданової О.І. від 08.12.2020.
Друге інспекційне відвідування позивача проводилось в період з 08.02.2021 по 19.02.2021 (включно) за рішенням керівника – наказом від 03.02.2021 №73  та направленням  від 03.02.2021 №15/01-29-186, враховуючи інформацію службової записки головного державного інспектора Проданової О.І. від 02.02.2021.
Слід зазначити, що хоч інспекційні відвідування позивача проведені на підставі різних наказів та направлень на проведення інспекційних відвідувань та у різні періоди, проте в обох випадках предметом інспекційного відвідування є одне й те саме питання: виявлення факту оформлення трудових відносин з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які станом на 19.10.2020 визначені відповідальними за виконання робіт підвищеної небезпеки, однак згідно реєстру страхувальників ПФУ відсутні в штаті підприємства.
Слід звернути увагу, що дана обставина є самостійною підставою для скасування спірних припису та постанови відповідача. 
Відповідно до п. 16,17,18 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.
Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Другий примірник акта залишається в інспектора праці.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що відповідач за наслідками інспекційних відвідувань складає акти перевірок та за наявності порушень - приписи про їх усунення.
Відповідно до змісту акту відповідача №ОД039/369/АВ від 19.02.2021, директором ТОВ «Механозбиральний універсальний завод» його підписано 25.02.2021 після подання цього ж дня зауважень за №133.
Судова колегія звертає увагу, що відповідачем не надано доказів дотримання вимог п. 18 Порядку №823 щодо надання письмової вмотивованої відповіді на зауваження позивача.
Відповідно до п. 20,21 Порядку №823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.
Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Згідно з нормами п. 24 Порядку №823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Відповідачем порушеного порядок внесення припису №ОД039/369/АВ/П від 19.02.2021, оскільки це слід було здійснити після розгляду поданих позивачем зауважень, а не в останній день проведення інспекційного відвідування.
Пунктом 25 Порядку №823 визначено, що заходи про притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Матеріали справи містять службову записку головного державного інспектора Проданової О.І. від 10.03.2021 до начальника ГУ Держпраці в Одеській області щодо розгляду питання прийняття до розгляду справи про накладення штрафу на позивача, в обґрунтування якої викладено висновки акту від 19.02.2021.
Норми  ст. 265 КЗпП України  передбачають відповідальність за порушення законодавства про працю. Так, зокрема, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Частиною 2  ст. 265 КЗпП України  визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Судова колегія погоджується з доводами позивача, що факт допуску особи до виконання трудових обов`язків повинен бути належним чином зафіксований у складеному акті інспекційного відвідування та доведений належними та допустимими доказами
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою   статті 265 Кодексу законів про працю України   та частинами другою - сьомою   статті 53 Закону України "Про зайнятість населення"   визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений   постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. №509   (далі Порядок №509).
Відповідно до п. 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, зокрема, акту складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників складає постанову про накладення штрафу.
Оцінивши матеріали даної справи, судова колегія вважає за необхідне погодитися з висновками суду першої інстанції, що надані позивачем докази спростовують твердження відповідача щодо перебування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у фактичних трудових відносинах з позивачем станом на 19.10.2020 (дата складення Декларації) без оформлення трудового договору.
Під час проведення інспекційного відвідування головним державним інспектором в акті від 19.02.2020 безпідставно не надано належну оцінку наказам позивача про звільнення вищевказаних осіб в період з січня по липень 2020 року.
Застосування інспектором формулювання «нібито звільнені» застосовано в якості сумніву даного факту, проте жодним чином не є обґрунтованим.
При цьому, позивач надав зауваження до акту від 19.02.2021, в яких додатково зазначив, що протоколи перевірки вказані в Декларації від 19.10.2020 складені та наявні на підприємстві, однак на момент її подання деяких осіб було звільнено та на їх місце прийняті нові працівники.
Також, у зауваженнях здійснено посилання на спростування факту перебування вищеперерахованих осіб у фактичних трудових відносинах з ТОВ «Механозбиральний універсальний завод», підтвердженням чого слугують наявні в матеріалах даної справи докази, а саме:
пояснювальна записка ОСОБА_5 від   25.02.2021 про те, що він   звільнився з підприємства позивача   15.06.2020 та з тих пір жодних   відносин з ним не має (а.с.39);
витяг з наказу   командира   військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2020 стосовно ОСОБА_4 про його призов   на військову службу за контрактом (а.с.44-45);
пояснювальна записка ОСОБА_3 від 25.02.2021 про те, що він звільнився з підприємства позивача 19.06.2020 та на даний час працює   на судноремонтному заводі автослюсарем (а.с.50);
копія закордонного паспорта працівника ОСОБА_2 з робочою візою   у Республіці   Польща з 29.04.32020 по 10.11.2020 (а.с.59-60);
пояснювальна записка вартівника гуртожитку ОСОБА_10 від 25.02.2021, про те що ОСОБА_6 проживав в гуртожитку до осені 2020 року та по слухам поїхав працювати за кордон (а.с. 68).
Посилаючись в акті від 19.02.2021 на зміст Декларації від 19.10.2020, а саме зазначення, що «…працівники, які виконують роботи підвищеної небезпеки та експлуатують машини, механізми підвищеної небезпеки забезпечені інструкціями з охорони праці в повному обсязі та пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони праці у встановленому законодавством порядку», інспектор Держпраці при складенні спірного припису та начальник ГУ Держпраці в Одеській області при винесенні спірної постанови, помилково не врахували зауваження позивача, що у Декларації перераховувалися документи наявні на підприємстві, зокрема, протоколи перевірки знань з охорони праці, а не перелік працюючих осіб.
Судова колегія враховує, що жодних інших фактичних доказів на підтвердження факту праці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 після звільнення та на момент подання Декларації інспектором Держпраці під час перевірки не виявлено.
Також слід врахувати, що під час розгляду даної справи позивач роз`яснив факт зазначення протоколів перевірки знань з охорони праці щодо вищезазначених працівників в Декларації, який пов`язується з тим, що відповідальна посадова особа Товариства, яка готувала дану Декларацію не переконалася в тому, що працівники, які виконували роботу з підвищеною небезпекою, звільнилися із займаних посад. Тобто, мала місце помилка у заповненні Декларації від 19.10.2020.
На думку судової колегії, неврахування відповідачем зауважень та документів, поданим позивачем, мало наслідком надання невірної кваліфікації помилки у заповненні Декларації як допуск працівників до роботи без укладання трудового договору. Тому припис від 19.02.2021 та постанова про накладення штрафу від 25.03.2021 є необґрунтованими та такими, що прийняті на підставі висновків, які не підтверджені належними доказами, а тому вірно скасовані судом першої інстанції.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, 

                                                                                                          П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області -   залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 18 жовтня 2021 року.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко