УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 676/1620/21
Провадження № 22-ц/4820/1755/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 листопада 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів
судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., 
секретар судового засідання Чебан О.М.,
з участю позивачки, представників сторін,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського медичного фахового коледжу про визнання наказів протиправними, скасування наказу про звільнення з роботи, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Кам`янець-Подільського медичного фахового коледжу на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Швець О.Д. від 14 вересня 2021 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що з 01.09.2017 року працювала на посаді викладача соціально-економічних дисциплін на підставі укладеного між нею та Кам`янець-Подільським медичним коледжем контракту з 01 вересня 2017 року по 31 вересня 2020 року на умовах неповного робочого робочого дня.
З 26 серпня 2020 року по 25 листопада 2020 року вона проходила фахову підготовку у військовій частині № НОМЕР_1 та перебувала в с. Старичі для вирішення питання щодо проходження військової служби за контрактом.
ОСОБА_1 26 серпня 2020 року на адресу коледжу надіслала заяву про увільнення її від роботи на період проходження фахової військової підготовки у військовій частині № А-26115 с. Старичі з 27 серпня 2020 року, припис № 127, лист військкомату, тобто офіційно повідомила про поважність відсутності її на роботі, починаючи з 27 серпня 2020 року. 
У вересні їй стало відомо, що наказом Кам`янець- Подільського медичного коледжу її звільнено з 31 серпня 2020 року відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з закінченням контракту. 
28.08.2020 року з ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію на строк 3 роки, згідно якого позивач проходить військову службу з 28 серпня 2020 року у військовій частині НОМЕР_2 .
Вважає, що має право на гарантії, передбачені ч.3 ст. 119 КЗпП України, також відповідач звільнив її всупереч ч. 3 ст. 184 КЗпП України як одиноку матір, що виховує малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 
З врахуванням уточнених позовних вимог просила визнати незаконним наказ Кам`янець-Подільського медичного коледжу Хмельницької обласної ради № 20-к від 28 серпня 2020 року «Про увільнення від роботи ОСОБА_1 , викладача соціально-економічних дисциплін з 27 по 28 серпня 2020 року» та таким, що не відповідає змісту поданої заяви про увільнення з 27 серпня 2020 року для проходження військової служби за контрактом; визнати незаконним та скасувати наказ Кам`янець-Подільського медичного коледжу Хмельницької обласної ради № 21-к від 31 серпня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 , викладача соціально-економічних дисциплін» відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з закінченням контракту та зобов`язати Кам`янець-Подільський медичний коледж Хмельницької обласної ради видати наказ, яким поновити викладача соціально-економічних дисциплін ОСОБА_1 на займаній посаді та увільнити викладача соціально-економічних дисциплін ОСОБА_1 від займаної посади у зв`язку із проходженням військової служби за контрактом укладеного 28 серпня 2020 року. 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року позов  задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом до Кам`янець-Подільського медичного фахового коледжу про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, зобов`язати вчинити певні дії.
Визнано незаконним та скасовано наказ № 21-к від 31.08.2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 , викладача суспільних дисциплін, з 31.08.2020 року відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП у зв`язку з закінченням контракту».
ОСОБА_1 у задоволені вимоги про визнання наказу №20-к від 28.08.2020 року «Про увільнення від роботи ОСОБА_1 у зв`язку з вирішенням питання щодо проходження військової служби за контрактом» незаконним відмовлено.
ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про зобов`язання Кам`янець-Подільського медичного фахового коледжу видати наказ, яким поновити викладача соціально-економічних дисциплін ОСОБА_1 на займаній посаді та увільнити викладача соціально-економічних дисциплін ОСОБА_1 від займаної посади у зв`язку із проходженням військової служби за контрактом укладеного 28.08.2020 року відмовлено.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20.10.2021 року в рішенні виправлено описку - зазначено в описовій частині рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 вересня 2021 року строк дії контракту - з 01.09.2017 року по 31.08.2020 року. 
В апеляційній скарзі Кам`янець-Подільський медичний фаховий коледж просить скасувати рішення суду в частині поновлення строку звернення до суду та в частині визнання незаконним і скасування наказу про звільнення позивачки і відмовити в задоволенні цих вимог. На його думку, суд першої інстанції не врахував, що 07 вересня 2020 року позивачка отримала лист з проханням з`явитися у відділ кадрів коледжу для отримання трудової книжки у зв`язку зі звільненням. Тому, подаючи позов 19 березня 2021 року, ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позову. 
Коледж не міг застосувати ч. 3 ст. 119 КЗпП України, оскільки на день прийняття наказу № 21-к від 31.08.2020 року не було відомостей про укладення ОСОБА_1 контракту про проходження військової служби - ні позивач, ні військовий комісаріат не повідомили про наявність контракту. Про наявність контракту про проходження військової служби відповідачу стало відомо лише 30.09.2020 року, після її звільнення, тому на ці правовідносини не може поширюватися дія ч.3 ст. 119 КЗпП України після закінчення трудових відносин сторін.
З наданої ОСОБА_1 заяви не вбачалося, що вона прийнята на військову службу та строку проходження такої служби. Позивачем не вживалося заходів щодо повідомлення роботодавця про факт укладення коктракту і термін його дії, тому коледж виходив з тих обставин які були відомі йому на день видачі наказу. 
У відзиві ОСОБА_1 просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Судом першої інстанції правильно встановлено, що звільнення ОСОБА_1 є незаконним, оскільки коледжем допущено порушення норм законодавства про працю. 
В засіданні апеляційного суду представниця апелянта підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.
Позивачка та її представник просили апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення слід частково скасувати. 
Так, судом встановлено, що наказом директора Кам`янець-Подільського № 68-к від 01 вересня 2017 року ОСОБА_1 переведена на посаду викладача соціально-економічних дисциплін за контрактом з 01.09.2017 року по 31.08.2020 року на умовах неповного робочого дня.
01 вересня 2017 року Кам`янець-Подільське медичне училище уклало контракт з ОСОБА_1 строком по 31 серпня 2020 року.
Листом № 146 від 30 червня 2020 року позивачку повідомлено про закінчення терміну дії контракту від 01 вересня 2017 року 31 серпня 2020 року та відсутність можливості продовження контракту як з викладачем.
26.08.2020 року позивачка подала заяву про увільнення від роботи з 27.08.2020 року на період проходження військової служби за контрактом, посилаючись на припис № 127 від 26.08.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Приписом № 127 від 26.08.2020 року Кам`янець-Подільського об`єднаного міського військового комісаріату Хмельницької області ОСОБА_1 запропоновано 26.08.2020 року прибути в розпорядження командира в/ч для вирішення питання щодо проходження військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_3 с. Старичі. Строк прибуття 28.08.2020 року.
26.08.2020 року рекомендаційним листом № 2106/2 Кам`янець-Подільський об`єднаний міський військовий комісаріат повідомив т.в.о директора Кам`янець-Подільського медичного коледжу, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» направлена для проходження військової служби за контрактом 26 серпня 2020 року до військової частини НОМЕР_3 с. Старичі. Згідно Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 119 КЗпПУ за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Припис отриманий коледжем 28.08.2020 року за вхідним № 239.
Наказом № 20-к від 28 серпня 2020 року т.в.о. директора Кам`янець-Подільського медичного коледжу ОСОБА_1 увільнено від роботи з 27 по 28 серпня 2020 року на час вирішення питання щодо проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 с. Старичі.
Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 199 від 28.08.2020 року визначено, що нижчепойменованих військовослужбовців, які прибули із вказаних військоматів для проходження фахової підготовки за вказаними ВОС, прийнятими наказом командира 356 навчального артилерійського полку (по особовому складу) від 28.08.2020 року № 49-РС на військову службу за контрактом, з 28 серпня 2020 року зарахувати до списків особового складу на всі види забезпечення, на котлове забезпечення за нормою № 1 (загальновійськова), з вечері 28 серпня 2020 року призначити на посади курсантів відповідної спеціальності, вважати такими, що 28 серпня 2020 року справи та посаду прийняли і приступили до виконання службових обов`язків за посадою, з посадовим окладом 2470 грн. на місяць, шпк «солдат». Витяг отримано та зареєстровано Кам`янець-Подільським медичним коледжем 30.09.2020 року за вхідним № 284.
28.08.2020 року з ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію на строк три роки, згідно якого позивач проходить військову службу з 28 серпня 2020 року у військовій частині НОМЕР_2 .
Копію контракту отримано та зареєстровано Кам`янець-Подільським медичним коледжем 30.09.2020 року за вхідним № 284.
Наказом № 21-к від 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з 31 серпня 2020 року відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпПУ у зв`язку з закінченням контракту.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 № 1103 від 04.09.2020 року солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 28 серпня 2020 року.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що на позивачку, яка прийнята на військову службу за контрактом під час особливого періоду, поширюються гарантії, передбачені ч. 3 ст. 119 КЗпП України щодо збереження робочого місця, тому наказ про її звільнення є незаконним. 
Так, згідно з частиною 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 КЗпП України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».
Відповідно до частини третьої статті 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб – підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Проаналізувавши наведені докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що чинне законодавство не передбачає можливості розірвання трудових відносин з працівником, прийнятим на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці. Припинення трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору з позивачкою можливе тільки після закінчення проходження військової служби, тому наказ про її звільнення є незаконним і підлягає скасуванню. 
Та обставина, що про наявність контракту позивачки про проходження військової служби відповідачу стало відомо лише 30.09.2020 року, після її звільнення, ніяк не свідчить про законність виданого наказу про звільнення і не спростовує висновки суду першої інстанції.
На час прийняття наказу про звільнення позивачка вже була прийнята на військову службу за контрактом, відтак на неї поширюються гарантії, передбачені ч. 3 ст. 119 КЗпП України.
Визначені законодавством гарантії працівників, прийнятих на військову службу поширюються на працівників за трудовим договором, а також і за строковим трудовим договором, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 28 березня 2018 року у справі № 761/8873/16-ц, від 25 липня 2018 року у справі № 761/33202/16-ц.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, апеляційний суд приймає до уваги таке.
Відповідно до ч.1 ст. 232 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення – в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. 
Отже, за змістом наведеної норми права початком перебігу місячного строку звернення з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення є день вручення працівнику копії наказу про звільнення або день видачі трудової книжки.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачем вручено копію наказу про звільнення позивачці. На таку обставину сторона відповідача не посилалася і в запереченні проти позову та в апеляційній скарзі. Відповідач підтвердив також факт невручення  ОСОБА_1 трудової книжки.
В свою чергу за змістом ч. 1 ст. 232 КЗпП України початок  перебігу місячного строку звернення до суду  не можна  пов`язувати  з  отриманням позивачкою 07 вересня 2020 року листа з проханням з`явитися у відділ кадрів коледжу для отримання трудової книжки у зв`язку зі звільненням. 
З врахуванням наведеного перебіг місячного строку звернення до суду на час звернення позивачки з цим позовом не розпочався, а отже, не є пропущеним.
Суд першої інстанції правильно вказав, що трудова книжка не була вручена  ОСОБА_1 , проте в порушення ч.1 ст. 232 КЗпП України помилково вважав, що подаючи позов 19 березня 2021 року, ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду, який підлягає поновленню.
З врахуванням наведеного рішення суду в частині поновлення позивачці строку звернення до суду з цим позовом слід скасувати. В решті рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Кам`янець-Подільського медичного фахового коледжу задовольнити частково.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року в частині поновлення строку на звернення до суду з позовом скасувати.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 24 листопада 2021 року.

Судді                                                          Л.М. Грох
Р.С. Гринчук
А.М. Костенко