Номер провадження: 22-ц/813/8620/21 
Номер справи місцевого суду: 946/7142/20
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г. І.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого Комлевої О.С.,
суддів: Гірняк Л.А., Цюри Т.В.,
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2021 року про повернення заяви, постановлену під головуванням судді Смокіної Г.І., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз» про визнання протиправним ненадання відповіді та зобов`язання вчинити певні дії,- 
в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ізмаїльського управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз» про визнання протиправним ненадання відповіді та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2021 року заяву повернуто заявнику. 
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що судом постановлена помилкова ухвала, оскільки суд відмовивши у прийнятті заяви позбавив його у праві звернення до суду за захистом свого порушеного права.
Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався. 
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що позивач не виконав вимоги ухвали від 16 листопада 2020 року про залишення позовної заяви без руху, а тому відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню.
Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справ, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ізмаїльського управління експлуатації газового господарства АТ «Одесагаз» про визнання протиправним ненадання відповіді та зобов`язання вчинити певні дії. В позові також просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на невеликий розмір пенсії за віком.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху, з підстав того, що позивачем не додано до позову доказів на підтвердження сплати судового збору.
Надано позивачеві для усунення недоліків позовної заяви строк – п`ять днів з дня вручення копії ухвали.
Роз`яснено, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений судом строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.
На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 надав заяву про усунення недоліків, у якій зазначив, що єдиним доходом є пенсія, яка є меншою ніж середня пенсія в Україні, та наполягав на звільненні від сплати судового збору.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2021 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, продовжено строк для сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 надав заяву про усунення недоліків, у якій зазначив, що після сплати судового збору, у нього залишиться коштів менше прожиткового мінімуму, надав відомості про пенсію та просив звільнити від сплати судового збору. 
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2021 року позов ОСОБА_1 повернуто позивачу. 
Однак, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно пунктів 3, 4, 17 і 18 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар,- послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.
З огляду на вказане апеляційний суд вважає, що позивач звернувся з позовом про захист свого права, як споживач комунальних послуг, і саме тому не повинен сплачувати судовий збір в силу Закону України «Про захист прав споживачів».
Вищевказане узгоджується з Постановою Верховного Суду України від 01.09.2020 року.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що обраний спосіб захисту відповідає способу, визначеному п.3 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України (припинення дії, яка порушує право), оскільки не надання ОСОБА_1 довідки про відсутність централізованого газопостачання за його адресою порушує його право. Отже, зобов`язання АТ «Одесагаз» надати ОСОБА_1 відповідну довідку припинить порушення такого права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції проявлено надмірний формалізм при вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому ухвала суду про повернення позову підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
У справі «Bellet у.France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно із п.1, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.
Отже, виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
У відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 353 та п.2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі касаційному оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 367, 368, ч.2 ст. 369, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2021 року про повернення заяви скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 12 жовтня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ Т.В. Цюра