Номер провадження: 33/813/1290/21
Номер справи місцевого суду: 523/5393/21 
Головуючий у першій інстанції Лупенко А.В. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого – судді Котелевського Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.05.2021 року, якою: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм у ТОВ «ФРВ Транс», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 6 (шість) місяців. Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).
Згідно оскарженої постанови, 17.03.2021 року, о 18:00 год., ОСОБА_1 порушивши п.п.10.3, 2.3.в Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, «Daf 95XF», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом «Schmitz», номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: м. Одеса, пр-т., Добровольського 104, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та під час перестроювання не надав дорогу автомобілю «Mercedes», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку, мав намір перестроїтися ОСОБА_1 , в результаті чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком 6 (шість) місяців на штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини адміністративного правопорушення, ступінь вини порушника та потерпілої сторони під час ДТП. Також апелянт зазначив, що право керування транспортними засобами необхідно йому у зв`язку з його професійною діяльністю.
Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з посиланням на отримання ним копії постанови 09.09.2021 року, після чого 13.09.2021 року була подана апеляційна скарга.
Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що останній, будучи повідомленим про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явився, суд оцінює таку його поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши суддю доповідача; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та долучені до скарги докази; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.
Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Як вбачається з матеріалів судової справи, копію постанови ОСОБА_1 направлено не було, про що свідчать матеріали справи. Копію оскарженої постанови ОСОБА_1 отримав 09.09.2021 року та 13.09.2021 року подав апеляційну скаргу, про що свідчить трекінг АТ «Укрпошта». Апеляційна скарга зареєстрована в Суворовському районному суді м. Одеси 17.09.2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду (а.с.9-19). 
Апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1  право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останньому була вручена або надіслана копія оскарженої постанови раніше ніж вказано апелянтом, а тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження апелянта щодо отримання ним копії тексту оскарженої постанови лише 09.09.2021 року. Матеріалами справи ці доводи апелянта не спростовують.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, апеляційним судом встановлено таке.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа обов`язково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 
Під час апеляційного перегляду рішення судді першої інстанції, апеляційним судом встановлено, що апелянт не заперечує проти даних, які зафіксовані в схемі ДТП, та фактично підтверджує обставини, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена та рішення судді першої інстанції про визнання останнього винним у скоєні адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим.
Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суддя суду першої інстанції не врахував даних про особу правопорушника, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП. 
Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. 
Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З оскарженої постанови судді убачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді 6 (шести) місяців позбавлення права керування транспортними засобами, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Так, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на врахування характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, суддя не врахував тієї обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідності за порушення правил дорожнього руху. Суддею районного суду також не враховано те, що позбавлення правопорушника права керування транспортними засобами позбавить останнього можливості забезпечувати коштами для проживання свою родину та позбавить права на працю, яке гарантовано Конституцією України. 
За таких умов адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом в даній справі апеляційний суд вважає занадто суворим, а тому постанова підлягає зміні в частині виду адміністративного стягнення.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, одружений, працевлаштований, а також той факт, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо існування матеріальних претензій до правопорушника з боку потерпілого. 
З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -
  
постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.05.2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.05.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення – змінити в частині застосування адміністративного стягнення.
Призначити ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В іншій частині постанову залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                                 Р.І. Котелевський