УХВАЛА

29 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 808/1144/17
адміністративне провадження № К/9901/41341/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №  808/1144/17 за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області   до    ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,
установив:
Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача кошти в рахунок погашення податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року позов задоволено.
03 жовтня 2017 року позивачу видано виконавчий лист у цій справі.
Водночас постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020  року скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27  липня 2017 року та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

06 квітня 2021 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про поворот виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2017  року у справі №808/1144/17. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13  жовтня 2021 року, заяву про поворот виконання рішення задоволено, допущено поворот виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 27  липня 2017  року у справі № 808/1144/17.
Не погодившись з ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20  квітня 2021 року та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.  
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з пунктами 3, 4, 12, 13, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Наведений у частині другій статті 328 КАС України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Зі змісту поданої касаційної скарги убачається, що скаржник просить переглянути в касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції про поворот виконання рішення суду.
Відповідно до пункту 21 частини першої статті 294 КАС України така ухвала суду першої інстанції є предметом апеляційного оскарження, проте згідно з частиною другою статті 328 цього Кодексу відсутня у переліку ухвал, що можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
З огляду на викладене, ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 20  квітня 2021 року, а також постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року, ухвалена за результатами її перегляду, не можуть бути предметом касаційного оскарження.
Також Суд звертає увагу на те, що у цій ситуації скаржнику було забезпечено належні процесуальні умови для реалізації основоположного права на апеляційний перегляд судового рішення, ухваленого в його справі, яке (таке право) гарантоване статтею 129 Конституції України. Водночас касаційне оскарження вказаного судового рішення положеннями КАС України  не допускається.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), №  40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], №  36760/06, п. 230, ЄСПЛ 2012). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (див. рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», п. 45; рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», п. 37; рішення у справі «Козліца проти Хорватії» (Kozlica v. Croatia), п. 32; рішення у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia), п. 29). 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 294, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 808/1144/17 за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області   до    ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           О. О. Шишов

Судді                                                                                                        І. В. Дашутін

                                                                                                                 М. М. Яковенко