ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6580/21 Справа № 199/3004/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

                                        ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
               Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку                                 «Слобожанський 14Б» 

на додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2021 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» про визнання дії незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -     
ВСТАНОВИЛА: 

       У травні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б»   (далі - ОСББ «Слобожанський 14Б») звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення коштів.
       У липні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСББ “Слобожанський14Б” про визнання дії незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року позовні ОСББ «Слобожанський 14Б» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на ОСББ «Слобожанський 14Б» заборгованість за внесками за період з січня 2019 року по квітень 2020 року на загальну суму 12 194, 32 грн, що складається з - заборгованості по внескам - 10 461,79 грн., 3% річних - 1 060, 72 грн, інфляційні збитки – 671, 81 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Слобожанський 14Б» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 102 грн. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСББ «Слобожанський 14Б» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Визнано дії ОСББ «Слобожанський 14Б» щодо відключення квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , від електропостачання - неправомірними. Зобов`язано ОСББ «Слобожанський 14Б» за власний рахунок підключити квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , до електропостачання. В решті зустрічних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСББ «Слобожанський 14Б» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 681, 60 грн. (т.2, а.с.100- 103).
       29 березня 2021 року ОСББ «Слобожанський 14Б» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення (т.2,а.с.115-116).
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року в задоволенні заяви ОСББ «Слобожанський 14Б» було відмовлено (т.2, а.с.145-146).
       27 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (т.2, а.с. 148-153).
       05 травня 2021 ухвалене додаткове рішення яким доповнено рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року по даній справі та стягнуто з ОСББ «Слобожанський 14Б» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 1 500 грн. (т.2, а.с.159-160).
       В апеляційній скарзі позивач ОСББ «Слобожанський 14Б» посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду та в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що правові підстави для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення відсутні. Адвокат Голубніченко В.О. не представляв інтереси відповідача під час розгляду даної справи по суті позовних вимог. Рішення по справі ухвалене 22 грудня 2020 року, а правова допомога надана у 2021 році (т. 2 а.с. 162-163) 
       01 липня 2021 ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу ОСББ «Слобожанський 14Б» в якому зазначаючи про законність та обґрунтованість додаткового рішення просила залишити його без змін. Вказувала, що витрати на правничу допомогу у даній справі понесла саме у зв`язку з тим, що ОСББ «Слобожанський 14Б» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. У вказаному відзиві просила стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн, у зв`язку з його поданням. На підтвердження понесених витрат відповідачем було надано - ордер адвоката, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3383, договір-доручення про надання правової допомоги від 08 квітня 2021 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 08 квітня 2021 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 29 червня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №2906/21 від 29 червня 2021 року (т.2, а.с.174-185). 
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Зважаючи на те, що ціна у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін. 
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
       Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
       Аналогічне роз`яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
       Згідно із ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.        
       Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
       За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом
       Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині 4 статті 62 ЦПК України.
       Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.        Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
       Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
       Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
       Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
       Відповідно до частин 1 та 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
       У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України).
       Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
       Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.
       Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
       На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем ОСОБА_1 до суду було надано - ордер адвоката, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3383, договір-доручення про надання правової допомоги від 08 квітня 2021 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 08 квітня 2021 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 12 квітня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №1204/21 від 12 квітня 2021 року.
       Доводи ОСББ «Слобожанський 14Б» про те, що підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні у зв`язку з тим, що вказані витрати були понесені ОСОБА_1 не під час розгляду даної справи по суті колегією суддів відхиляються з огляду на таке.
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року позовні ОСББ «Слобожанський 14Б» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на ОСББ «Слобожанський 14Б» заборгованість за внесками за період з січня 2019 року по квітень 2020 року на загальну суму 12 194, 32 грн, що складається з - заборгованості по внескам - 10 461,79 грн., 3% річних - 1 060,72 грн., інфляційні збитки – 671,81 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Слобожанський 14Б» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 102 грн. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСББ «Слобожанський 14Б» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Визнано дії ОСББ «Слобожанський 14Б» щодо відключення квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , від електропостачання - неправомірними. Зобов`язано ОСББ «Слобожанський 14Б» за власний рахунок підключити квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , до електропостачання. В решті зустрічних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСББ «Слобожанський 14Б» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 681, 60 грн. (т.2, а.с.100- 103).
       29 березня 2021 року ОСББ «Слобожанський 14Б» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення (т.2,а.с.115-116).
       У зв`язку з поданням вказаної заяви, відповідач ОСОБА_1 звернулась за правовою допомогою та 12 квітня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Голубніченко В.О. надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. У вказаній заяві зазначено про її необґрунтованість та заявлено питання про стягнення витрат на правову допомогу понесених у зв`язку з поданням вказаного заперечення у розмір 1 500 грн. (т. 2 ,а.с.127-142). 
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року в задоволенні заяви ОСББ «Слобожанський 14Б» було відмовлено (т.2, а.с.145-146).
       27 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернулась з заявою про відкшодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 грн. (т. 2 , а.с.148-153).
       Колегія суддів звертає увагу на те, що витрати на правову допомогу були понесені ОСОБА_1 саме у зв`язку з тим, що позивач через три місяці після ухвалення рішення у даній справі, звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення стягнення з неї витрат на адвоката. 
       З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
       Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Таким чином оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до положень статті 375 ЦПК України скасуванню не підлягає.

       Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слобожанський 14Б» - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2021 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

       Судді:                                                                Е.Л. Демченко
                                                               
                                                                               М.О. Макаров