Ухвала
Іменем України 
08 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 638/15807/17
провадження № 51- 5188 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2017 року задоволено скаргу ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про скоєння кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зобов`язано уповноважених осіб Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості із заяви ОСОБА_4 від 22 серпня 2017 року про вчинене кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних.
Зобов`язано службову особу, яка внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та повідомити Дзержинський районний суд м. Харкова про виконання ухвали шляхом направлення копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2017 року на підставі того, що відповідно до статей 307, 309 КПК України згадане судове рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
У касаційній скарзі та доданій до неї заяві ОСОБА_4 просить поновити строк касаційного оскарження та ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Отже, за змістом статей 310, 424 КПК України, сама по собі ухвала слідчого судді місцевого суду касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, отже, доводи касаційної скарги щодо незаконності вказаного судового рішення Верховний Суд не розглядає.
Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою та із заявою про поновлення строку касаційного оскарження, датованими 28 жовтня 2021 року                (вх № 24697/0/170-21 від 02.11.2021), в яких зазначає, що отримав оскаржувану ухвалу апеляційного суду 30 серпня 2021 року та посилається на свою зайнятість по іншим судовим справам. Жодних інших доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження ОСОБА_4 не наводить. 
Отримання тексту ухвали апеляційного суду 30 серпня 2021 року жодним чином не впливає на визначений процесуальним законом порядок визначення строку касаційного оскарження, оскільки обчислення цього строку з моменту отримання копії судового рішення згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України поширюється тільки на засуджених, що утримуються під вартою.
Разом з тим ОСОБА_4 не наводить доказів того, що він вживав заходів, щоб дізнатися про стан потрібного судового рішення в період з 04 лютого 2021 року до дати отримання оскаржуваної ухвали 30 серпня 2021 року, в тому числі через Єдиний державний реєстр судових рішень, в якому ухвала Харківського апеляційного суду від   04 лютого 2021 року знаходиться у вільному доступі з 18 лютого 2021 року.
За таких обставин ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою поза межами строку касаційного оскарження судових рішень. Висловлюючи в доданій до касаційної скарги заяві прохання про поновлення цього строку, він не зазначив поважної причини, що перешкодила йому оскаржити судове рішення протягом передбаченого законом процесуального строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Разом з тим, поважність причин визначається слідчим суддею, судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.
Також суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Таким чином, касаційна скарга ОСОБА_4 не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, а тому вимога касаційної скарги про поновлення строку не підлягає задоволенню.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням зазначеного касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року з усіма доданими до них матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                         ОСОБА_3