ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" жовтня 2021 р.                                                      Справа №914/692/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                              Орищин Г.В.
суддів                              Галушко Н.А.
                              Желіка М.Б.
секретар судового засідання Федорів Н.В.
розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства “Дрогобичводоканал” Дрогобицької міської ради Львівської області
на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 14.07.2021 (повний текст рішення складено 22.07.2021, суддя Сухович Ю.О.)
у справі № 914/692/21 
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “22-го Січня, 26-А”, м. Дрогобич, Львівська область
до відповідача Комунального підприємства “Дрогобичводоканал” Дрогобицької міської ради, м.Дрогобич, Львівська область
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Обслуговуючого кооперативу “Правоохоронник”, смт. Підбуж Дрогобицький район Львівська область
про зобов`язання вчинити певні дії

представники сторін:
від позивача – Гирич О.В. (адвокат), Мхітарян І.Є. (керівник),
від відповідачів – Бердир С.В.(адвокат),
від третьої особи – не з`явились.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.06.2021 у справі №914/692/21 задоволено позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (надалі – ОСББ) “22-го Січня, 26-А” до Комунального підприємства “Дрогобичводоканал” Дрогобицької міської ради (надалі – КП “Дрогобичводоканал”) про зобов`язання відповідача укласти з позивачем, як колективним споживачем, договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у запропонованій редакції.
Вказане рішення було оскаржене третьою особою до Західного апеляційного господарського суду.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги третьої особи, а рішення суду першої інстанції – залишено без змін.

Окрім того, додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 14.07.2021 було задоволено заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнуто з відповідача на користь позивача 4300,00 грн.
Не погодившись з даним додатковим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку пославшись на те, що ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд порушив норми процесуального права, у зв`язку з чим просив оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.
У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на те, що під час розгляду справи по суті та до завершення судових дебатів позивач, всупереч вимогам ГПК України, не звертався до суду із заявою про відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. Заяву про відшкодування судових витрат на правову допомогу позивач подав поза межами строку, визначеного частиною 8 статті 129 ГПК України, а саме, 05.07.2021. З огляду на це, відповідну заяву позивача суд повинен був залишити без розгляду, однак, із порушенням вимог процесуального закону, своєю ухвалою від 06.07.2021 прийняв цю заяву до розгляду.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а додаткове рішення суду першої інстанції – залишити без змін з наступних підстав:
1) позивач надав всі докази понесених ним витрат на правничу допомогу до судових дебатів з наміром відшкодувати їх з відповідача, про що, зокрема, наголошував під час виступів в судових засіданнях. А саме, відповідно до ч.1 ст.124, п.9 ч.3 ст.162 ГПК України, позивач разом з першою заявою по суті (позовною заявою) подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та долучив документи, які підтверджують понесені витрати на правову (правничу) допомогу, а саме:
- договір про надання правової допомоги № 05/01/2021 від 05.01.2021, укладений, між ОСББ « 22-го Січня, 26А» та адвокатом Партикою О.В.;
- копію акта прийняття-передачі наданих послуг № 4 від 09.03.2021;
- копію платіжного доручення від 09.03.2021, яким підтверджується оплата послуг адвоката у розмірі 4300,00 грн;
2) відповідач не заявляв клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи. Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні наголосив, що саме з вини відповідача спір доведено до суду, його поведінка не сприяла вирішенню спору у позасудовому порядку, у зв`язку з чим позивач змушений був скористатись послугами адвоката. Виконана адвокатами робота повинна бути оплачена, порядок нарахування суми витрат на професійну правничу допомогу прозорий та зрозумілий.

Третя особа не виконала вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 та не подала відзиву на апеляційну скаргу чи письмових пояснень на неї.
Окрім того, третя особа не забезпечила явку свого представника у судове засідання.
Учасники даного судового процесу були повідомлені про нього згідно контактних даних, відомості про які містяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи апеляційного суду у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до судових рішень», були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Зважаючи на наведене, з огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без представника третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного додаткового рішення з огляду на наступне:

Частинами 1, 3 статті 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно з ч. 8, 13 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви позивач, на виконання вимог ст. 124 ГПК України, помістив у її тексті попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які складали суму судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4300,00 грн (сторінка 5 позову), а також долучив до неї наступні докази, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу:
- договір про надання правової допомоги № 05/01/2021 від 05.01.2021, укладений, між ОСББ « 22-го Січня, 26А» та адвокатом Партикою О.В. (а.с. 45, т.1);
- копію акта прийняття-передачі наданих послуг № 4 від 09.03.2021 (а.с. 46, т.1);
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001294 (а.с. 47, т.1).
- копію платіжного доручення від 09.03.2021 на суму 4300,00 грн (а.с. 48, т.1).
Договір № 05/01/2021 від 05.01.2021 містить наступні умови щодо надання правової допомоги:
- згідно договору замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання надавати замовнику правову допомогу в обсязі та умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін, а замовник зобов`язався сплатити послуги з надання правової допомоги згідно акту приймання-передачі наданих послуг (пункти 1.1 та п.1.2 договору);
- виконавець зобов`язався забезпечити належну правову допомогу по захисту прав та інтересів замовника, пов`язаних із діяльністю об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також представляти інтереси замовника у встановленому законодавством порядку в судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, господарських судах, а також органах державної влади та органах місцевого самоврядування, в органах прокуратури, Національної поліції, МВС, органах державної виконавчої служби, органах державної пенітенціарної служби України, митної служби України, реєстраційної служби України (пункт 2.2.1 договору);
- оплата за надані послуги здійснюється на протязі десятиденного терміну з моменту підписання у готівковій або безготівковій формі на підставі акта прийняття-передачі наданих послуг, який є додатком до даного договору (пункт 3.1 договору);
- договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 (пункт 5.1 договору).
На підставі вказаного договору, 09.03.2021 між адвокатом та замовником, було підписано та скріплено печатками уповноважених представників сторін акт №4 прийняття-передачі наданих послуг. Підписуючи цей акт сторони підтвердили, що загальна вартість робіт становить 4300,00 грн, послуги надано у повному обсязі, зауважень та претензій щодо надання послуг немає. У вказаному акті зазначено детальний опис наданих послуг з врахуванням витраченого часу на такі послуги та із зазначенням вартості таких послуг, а саме: 1) аналіз законодавства та складення пропозиції від ОСББ « 22-го Січня, 26-а» до КП «Дрогобичводоканал» щодо укладення договору з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (витрачений час 1,2 год., вартість 1300,00 грн); 2) аналіз законодавства, зібрання доказів та складання позову ОСББ « 22-го Січня, 26-а» до КП «Дрогобичводоканал» про зобов`язання укласти договір з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (3 год., 3000,00 грн).
Відповідно до платіжного доручення №193 від 09.03.2021 ОСББ « 22-го Січня, 26-А» сплатило адвокату Партиці Ользі Владиславівні 4300,00 грн згідно акта №4 від 09.03.2021.
До позовної заяви ОСББ « 22-го Січня, 26-А» долучило докази скерування вказаної заяви та додатків на адресу відповідача.
Таким чином, колегія суддів відхиляє покликання скаржника на те, що під час розгляду справи позивач не подавав до суду заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та докази в обґрунтування їх розміру.
Після ухвалення рішення у даній справі позивач подав до суду заяву про відшкодування 4300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, до якої повторно долучив ті самі докази в обґрунтування їх розміру, які вже були наявні в матеріалах справи.
У зв`язку з тим, що відповідні докази були подані позивачем разом із позовною заявою, колегія суддів наголошує, що при оцінці процесуальних дій позивача не підлягає застосуванню ч.8 ст.129 ГПК України. Вказаним спростовуються твердження скаржника про порушення позивачем відповідного процесуального строку. Додаткового, суд звертає увагу, що свою заяву позивач подав нарочно протягом 5-ти календарних днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі.
Відповідно до частин 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Суд зазначає, що приписи частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України є аналогічними з приписами частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Відповідно до вимог процесуального закону, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
До суду першої інстанції відповідач не подавав заяв про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу з огляду на їх неспівмірність чи завищеність. В той же час, як було зазначено вище, примірник відповідної заяви був надісланий позивачем на адресу відповідача.
Відповідно до ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 постанови).
Враховуючи задоволення позову у дані справі, суд першої інстанції задоволив заявлену до стягнення позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4300,00 грн. Колегія суддів самостійно не знайшла підстав вважати, що заявлена до стягнення сума є неспівмірною, необґрунтованою чи завищеною.
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282 - 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні апеляційної скарги Комунального підприємства “Дрогобичводоканал” Дрогобицької міської ради Львівської області відмовити.
Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 14.07.2021 у справі № 914/692/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок її оскарження визначено у статтях 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 19.10.2021.

Головуюча суддя                                                                      Г.В. Орищин

суддя                                                                                          Н.А. Галушко

суддя                                                                                          М.Б. Желік