ПОСТАНОВА 
Іменем України

03 листопада 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 2-3868/10
провадження № 22-ц/4809/1511/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О. Л.,
за участі секретаря – Завітневич О. І.,
учасники справи:
заявник – Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс»,
заінтересована особа - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2021 року у складі судді Поступайла В. В. і
В С Т А Н О В И В:
В травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі – ТОВ «Спектрум Ессетс») звернулось до суду із заявою та просило:
- поновити строк пред`явлення виконавчих документів, виданих на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2010 року у справі № 2-3868/10 про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».
-видати дублікати виконавчих листів, виданих на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2010 року у справі № 2-3868/10 про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».
Заява мотивована тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 401/07/06/2006/840-3327/КФ від 07.06.2006 у розмірі 453 584 грн 79 коп та по 910 грн з кожного судових витрат. 
Рішення набрало законної сили та для його виконання видано виконавчі листи.
05 лютого 2015 року Національний банк України визнав банк «Надра» наплатоспроможним, а 05 червня 2015 року прийняв рішення про його ліквідацію та з 06.02.2015 було запроваджено тимчасову адміністрацію.
Проте, у процесі ліквідації ВАТ КБ «Надра», у зв`язку з організаційними змінами в банку відбулись значні скорочення персоналу та закриття філій і відділень банку було втрачено оригінали виконавчих документів, а строки їх пред`явлення до виконання були пропущені.
16.09.2020 ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда замінено стягувача ВАТ КБ «Надра» на ТОВ «Спектрум Ессетс» на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 15 травня 2020 року у виконавчому провадженні по виконанню рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2010.
Під час передання всіх документів стосовно боржників, в матеріалах кредитної справи ОСОБА_3 була відсутня інформація щодо наявності відкритих або закритих виконавчих проваджень та наявності оригіналів виконавчих листів.
Оскільки рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2010 не виконано, виконавчий лист у стягувача відсутній, останній вважає, що наявні підстави для видачі дублікату виконавчого листа.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2021 року в задоволенні заяви ТОВ «Спектрум Ессетс» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-3868/10 про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до виконавчого листа по справі №2-3868/10 стосовно боржника ОСОБА_2 , виданого на підставі рішення суду від 17.07.2010, отриманого позивачем 12.12.2011, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа, при цьому строк до пред`явлення виконавчого документу після повернення стягувачу закінчився 30.08.2020. 
При цьому, заявник звернувся до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа – 12.05.2021, а доказів поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суду не надано.
В апеляційній скарзі ТОВ «Спектрум Ессетс» просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «Спектрум Ессетс» про поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 15.05.2020 заявник став кредитором на підставі договору, а в червні 2020 року звернувся до суду з заявою про заміну стягувача по даній справі, проте вказана заява розглядалась судом майже чотири місяці, замість десяти днів, визначених для розгляду вказаних заяв статтею 442 ЦПК України.
Після заміни заявником було зроблено запит до органів юстиції з приводу отримання інформації про стан виконавчого провадження, адже до цього він не був його стороною, а тому вважає, що ним вживалися всі дії щодо з`ясування стану виконавчого провадження та з`ясування інформації про те, де перебувають виконавчі листи.
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що рішення про стягнення заборгованості не виконано, виконавчий документ у стягувача відсутній, а необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання рішення, яке набрало законної сили.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій вона просить залишити ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2021 року без змін.
Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 401/07/06/2006/840-3327/КФ від 07.06.2006 у розмірі 453 584 грн 79 коп та по 910 грн з кожного судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду.
14.12.2011 представником позивача ПАТ КБ «Надра» отримано два виконавчих листа у даній справі.
20.03.2019 до Кіровського районного суду м. Кіровограда направлено копію постанови державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ в Кіровоградській області про закінчення виконавчого провадження № 31759780 за виконавчим листом № 2-3868 стосовно боржника ОСОБА_3 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 453 584 грн 79 коп на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника, у зв`язку з чим вказаний виконавчий лист повернуто до Кіровського районного суду м. Кіровограда.
15.05.2020 укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N017513 між ПАТ КБ «Надра» (правонаступник ВАТ КБ «Надра») і ТОВ «Спектрум Ессетс». 
Право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ КБ «Надра», перейшло до ТОВ «Спектрум Ессетс», в тому числі щодо боржника ОСОБА_3 за кредитним договором № 401/07/06/2006/840-3327/КФ від 07.06.2006 та щодо боржника ОСОБА_2 за договором поруки № 401/07/06/2006/840-3327/КФ від 07.06.2006.
16.09.2020 ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда замінено стягувача ВАТ КБ «Надра» на ТОВ «Спектрум Ессетс» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2010 у цивільній справі № 2-3868/10 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401/07/06/2006/840-3327/КФ від 07.06.2006.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.
Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).
Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02 червня 2016 року №1404-VIII) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Згідно з ч.ч.4, 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю у повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.
У контексті передбаченого ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року права на справедливий суд, яке відповідно до ст. 2 ЦПК України є завданням цивільного судочинства Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження у цивільних справах, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання (див. «Стаднюк проти України» (Stadnyuk c. Ukraine), N 30922/05, п. 21, 27 листопада 2008 року). Однак виконавче провадження не може бути відокремлене від судового розгляду, і тому вони мають розглядатись як цілісний процес (див. «Сіка проти Словаччини» (Sika c. Slovaquie), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року; «Побегайло проти України» (Pobegailo c. Ukraine), N 18368/03, п. 18, 29 березня 2007 року).
Європейський суд з прав людини у контексті змісту права на справедливий суд також зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).
Колегія суддів враховує вказану практику Європейського суду з прав людини, однак вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку суд лише сприяє стягувачу у його намаганні звернути стягнення на підставі рішення суду, і самостійно не вправі ініціювати це питання.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Крім того, законодавець пов`язує право на отримання стягувачем дубліката виконавчого листа з втратою його оригіналу, а також незавершеним строком для пред`явлення його до виконання, що є запобіжником від подвійного стягнення боргу.
За таких обставин першочерговим є вирішення судом питання стосовно наявності поважних підстав пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 17.07.2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 401/07/06/2006/840-3327/КФ від 07.06.2006 у розмірі 453 584 грн 79 коп та по 910 грн з кожного судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду (том 1 а. с. 57-59).
14.12.2011 представником позивача ПАТ КБ «Надра» отримано два виконавчих листа у даній справі (том 1 а. с. 63).
20.03.2019 до Кіровського районного суду м. Кіровограда направлено копію постанови державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ в Кіровоградській області про закінчення виконавчого провадження № 31759780 за виконавчим листом № 2-3868 стосовно боржника ОСОБА_3 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 453 584 грн 79 коп на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника, у зв`язку з чим вказаний виконавчий лист повернуто до Кіровського районного суду м. Кіровограда (том 1 а. с. 65-67).
15.05.2020 укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N017513 між ПАТ КБ «Надра» (правонаступник ВАТ КБ «Надра») і ТОВ «Спектрум Ессетс». Право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ КБ «Надра», перейшло до ТОВ «Спектрум Ессетс», в тому числі щодо боржника ОСОБА_3 за кредитним договором № 401/07/06/2006/840-3327/КФ від 07.06.2006 та щодо боржника ОСОБА_2 за договором поруки № 401/07/06/2006/840-3327/КФ від 07.06.2006 (том 1 а. с. 79-89).
16.09.2020 ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда замінено стягувача ВАТ КБ «Надра» на ТОВ «Спектрум Ессетс» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.07.2010 у цивільній справі № 2-3868/10 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401/07/06/2006/840-3327/КФ від 07.06.2006.
Згідно з інформацією Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 15.06.2021 виконавче провадження № 31759901 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3868, виданого 12.12.2011 Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення зі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором на суму 453 584 грн 79 коп, завершено 27.11.2015 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, виконавчий лист направлено до ВДВС Первомайського МРУЮ для подальшого виконання (том 1 а. с. 232-233, 239).
Відповідно до інформації Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.06.2021 виконавчий лист № 2-3868/10 виданий 12.12.2011 Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 453 584 грн 79 коп пред`явлено до примусового виконання 03.02.2016, у зв`язку з чим 03.02.2016 відкрито виконавче провадження. 
17.10.2016 винесено постанову про арешт майна боржника, 30.08.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (том 1 а. с. 230-231).
Згідно з відповіддю Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.06.2021 виконавчий лист № 2-3868/10 виданий 12.12.2011 Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 453 584 грн 79 коп пред`явлено до примусового виконання 03.02.2016 та 30.08.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення (том 1 а. с. 230-231).
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Нормою ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Враховуючи, що виконавчий документ повернуто стягувачу 30.08.2017, строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання згідно положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сплив через 3 роки – 30.08.2020.
Звертаючись до суду із заявою, ТОВ «Спектрус Ессетс» обґрунтовував поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання тим, що його пропущено у зв`язку із організаційними проблемами, що виникли через ліквідацію ПАТ КБ «Надра», неналежною відповідальністю працівників банківської установи та втратою оригіналів важливих документів. 
Разом з тим, рішення про ліквідацію ПАТ КБ «Надра» прийнято Національним банком України 05.06.2015 та обставини, на які посилається ТОВ «Спектрум Ессетс» безумовно мали були відомі заявнику, як і наявність відповідних документів під час підписання договору про відступлення права вимоги 15.05.2020.
Тому, наведені в заяві ТОВ «Спектрум Ессетс» обставини не можна вважати поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом тривалого часу до моменту звернення до суду із вказаною заявою, оскільки вони не доводятьіснування обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачц вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.
Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції про те, що заявник не навів суду безумовних обґрунтованих доводів, що зумовили неможливість вчасного пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання після 30.08.2020 та зазначені ним обставини не можуть бути визнані судом виключними і такими, які б свідчили про об`єктивні складнощі для вчасного вчинення вказаної процесуальної дії.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів зокрема, щодо факту відсутності (втрати) у первісного стягувача оригіналів виконавчих листів, або посилань на обставини, за яких, коли і ким було втрачено виконавчий лист, всупереч положенню ст. 81 ЦПК України заявник суду не навів, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.
Як наслідок, суд першої інстанції, враховуючи вимоги з п. п. 17 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову в задоволення вимог про видачу дублікатів виконавчих листів, адже суд може видати дублікат виконавчого листа, якщо стягувач звернувся з заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання і така видача передбачена законодавством лише у разі його втрати.
Суд не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги, що підставою поважності пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання є те, що 15.05.2020 заявник став кредитором на підставі договору і в червні 2020 року звернувся до суду з заявою про заміну стягувача по даній справі, проте вказана заява розглядалась судом майже чотири місяці, замість десяти днів, визначених для розгляду вказаних заяв статтею 442 ЦПК України.
Так у заяві поданій до суду ТОВ «Спектрум Ессетс» не посилалося на вказані обставини, як наслідок, вони не були предметом дослідження в суді першої інстанції, а тому суд, враховуючи межі розгляду справи судом апеляційної інстанції згідно ст. 367 ЦПК України, не може надавати оцінку вказаним доводам.
За таких обставин ТОВ «Спектрум Ессетс не позбавлений права звернутись до суду із відповідною заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів, в якій зазначити інші причини пропуску строку, що не були зазначені ним у заяві, яка є предметом розгляду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 липня 2021 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 04.11.2021.        
Головуючий суддя                                                  С. І. Мурашко 
Судді                                                                  А. М. Головань
О. Л. Карпенко