ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа № 873/41/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я.
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:
скаржника ОСОБА_1 : Ужакін Ю. А.
позивача Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк":     Грищенко О. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Е.Л.І.Т Продукт"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021
у складі судді Іоннікової І. А.
у справі за заявою Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк"
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021
у третейській справі № 9/21
за позовом Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Е.Л.І.Т Продукт"
2. ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст та підстави наведених в заяві вимог

1. 29.03.2021 Акціонерне товариство "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК"    (далі - АТ "Міжнародний інвестиційний банк") звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції

2. АТ "Міжнародний інвестиційний банк" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" (далі - ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ") та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

3. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21 позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" та ОСОБА_1 на користь                          АТ "Міжнародний інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором          № 9.20-СВD від 29.04.2020 у сумі 1 973 944 доларів США 60 центів США. Стягнуто солідарно з ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" та ОСОБА_1 на користь                                             АТ "Міжнародний інвестиційний банк" третейський збір у сумі 25 500,00 грн.

4. 29.03.2021 АТ "Міжнародний інвестиційний банк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21.

5. 31.03.2021 Північним апеляційним господарським судом винесено ухвалу про прийняття заяви АТ "Міжнародний інвестиційний банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21; розгляд справи               № 873/41/21 призначено на 21.04.2021.

6. 20.04.2021 до Північного апеляційного господарського суду від                                  ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ", з-поміж інших документів, надійшла заява про зупинення провадження у справі.

7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 08.07.2021 зупинено провадження у справі № 873/41/21 за заявою АТ "Міжнародний інвестиційний банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21 до розгляду Північним апеляційним господарським судом справи № 873/42/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення. 

8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 поновлено провадження у справі № 873/41/21; призначено розгляд заяви у справі № 873/41/21 на 29.09.2021.

9. 28.09.2021 від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про зупинення провадження у справі № 873/41/21 до набранням законної сили рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/6579/21.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі                       № 873/41/21 до набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/6579/21 відмовлено; заяву АТ "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21 задоволено:
- ухвалено видати накази про солідарне стягнення з ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" та ОСОБА_1 на користь АТ "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" заборгованості за Кредитним договором № 9.20-CBD від 29.04.2020 у сумі                                  1 973 944 доларів США 60 центів США; третейського збору у сумі                                              25 500,00 грн; стягнення з відповідачів на користь АТ "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" витрат по сплаті судового збору за подання заяви про видачу виконавчого документа в розмірі по 567,50 грн з кожного.

11. Мотивуючи цю ухвалу суд вказав, що на день розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21 судом не скасовано;  справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону; при зверненні до суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення у вищевказаній справі АТ "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" не пропущений встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа; рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода не визнана недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону; рішення третейського суду не містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
( ОСОБА_1 )

12. 23.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі               № 873/41/21, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати; відмовити у задоволенні заяви АТ "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду у третейській справі № 9/21.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
(ТОВ "Е.Л.І.Т Продукт")

13. 23.10.2021 ТОВ "Е.Л.І.Т Продукт" звернулось до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 873/41/21, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, відмовити у задоволенні заяви АТ "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду у третейській справі № 9/21.

Рух апеляційної скарги

14. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

15. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).

16. За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. 

17. Ухвалою Верховного Суду від 09.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 та призначено її до розгляду на 25.11.2021.

18. Ухвалою Верховного Суду від 09.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Е.Л.І.Т Продукт" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021, призначено її до розгляду на 25.11.2021, об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ "Е.Л.І.Т Продукт" в одне апеляційне провадження.

19. 19.11.2021 до Верховного Суду від Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" надійшов відзив щодо залишення апеляційної скарги                                  ТОВ "Е.Л.І.Т Продукт" без задоволення, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 без змін.

20. Також, 19.11.2021 до Верховного Суду від Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" надійшов відзив щодо залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 без змін.

21. 25.11.2021 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у цій справі до набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/6579/21.

22. У судове засідання 25.11.2021 з`явились представники скаржника ОСОБА_1 та позивача АТ "Міжнародний інвестиційний банк".

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнений виклад вимог та підстав апеляційної скарги
( ОСОБА_1 )

23. Апелянт, стверджуючи про порушення норм процесуального права апеляційним господарським судом, посилається на наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та зазначає таке:
1) відмова у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі є безпідставною з огляду на розгляд Господарським судом міста Києва справи       № 910/6579/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк"  про визнання недійсної третейської угоди, включеної до Договору поруки № 9.20 CBD/SUR від 29.04.2020;
2) судом при розгляді цієї справи не досліджено питання дійсності договору поруки та третейської угоди. Примусове виконання недійсного договору є протиправним.

(Товариство з обмеженою відповідальністю "Е.Л.І.Т Продукт")

24. Апелянт, стверджуючи про порушення норм процесуального права апеляційним господарський судом, посилається на наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та зазначає таке:
1) Північним апеляційним господарським судом при розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду не витребувано справу з постійно діючого третейського суду за наявності відповідного клопотання скаржника;
2) справу розглянуто судом за відсутності представників скаржника, який не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
(АТ "Міжнародний інвестиційний банк")

25. АТ "Міжнародний інвестиційний банк" у відзиві щодо залишення апеляційної скарги ТОВ "Е.Л.І.Т Продукт" без задоволення, а ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 без змін спростовує твердження скаржника про неповідомлення його про час та місце розгляду справи та зазначає, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою, а отже підстав для її скасування не вбачається.

26. Також, АТ "Міжнародний інвестиційний банк" у відзиві щодо залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 без змін спростовує твердження скаржника про наявність підстав для зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 910/6579/21, стверджуючи зокрема, що третейська угода, яка укладена у вигляді третейського застереження та міститься у розділі 4 "Порядок розгляду спорів" договору поруки є чинною та дійсною незалежно від припинення чи недійсності зазначеного договору.

Щодо розгляду клопотання про зупинення апеляційного провадження

27. 25.11.2021 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у цій справі до набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/6579/21.

28. В обґрунтування наявності підстав для зупинення касаційного провадження скаржник зазначає про наявність підстав, визначених у пункті 5 частини першої статті 227 ГПК України та вказує на те, що Господарським судом міста Києва розглядається справа № 910/6579/21 за позовом ОСОБА_1 до                                    АТ "Міжнародний інвестиційний банк" про визнання недійсною третейської угоди, що включена до Договору поруки № 9.20 CBD/SUR від 29.04.2020, підписану між громадянином ОСОБА_1 та АТ "Міжнародний інвестиційний банк" та визнання недійсним Договору поруки № 9.20 CBD/SUR від 29.04.2020, підписаним між громадянином ОСОБА_1 та АТ "Міжнародний інвестиційний банк" та може вплинути на розгляд даної справи № 873/41/21.

29. Верховний Суд, розглянувши вказане клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

30. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

31. Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18 та від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18).

32. Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. 

33. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

34. В цій справі, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 не мотивоване та не обґрунтоване належним чином, зокрема не містить посилання на докази, якими обґрунтована об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства. 

35. Як убачається з матеріалів справи, на момент звернення до третейського суду з відповідним позовом, спору про визнання недійсною третейської угоди між сторонами не існувало; наявність справи в господарському суді за позовом  про визнання недійсною третейської угоди, який подано після винесення рішення третейським судом та після розгляду компетентним господарським судом заяви про скасування рішення третейського суду не свідчить про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі.

36. До того ж, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі                                 № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції

37. За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

38. Відповідно до частин першої та другої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2, 3 цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

39. За змістом частини другої статті 253 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 253 зазначеного кодексу. 

40. Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

41. Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів.

42. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

43. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

44. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

45. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

46. Предметом судового розгляду у цій справі є заява АТ "Міжнародний інвестиційний банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21.

47. Відповідно до статей 55, 56 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та пункту 11 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

48. Частиною другою статті 352 ГПК України передбачено, що заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

49. Згідно з частиною третьою статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

50. Відповідно до приписів статті 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Аналогічні положення передбачені статтею 56 Закону України "Про третейські суди".

51. За усталеною правовою позицією, що неодноразово викладалася Верховним Судом, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених у статті 56 Закону України "Про третейські суди" та у статті 355 ГПК України (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 910/8665/17, від 04.06.2019 у справі № 873/8/19, від 27.06.2019 у справі № 873/19/19, від 11.07.2019 у справі № 910/8692/17, від 13.11.2019 у справі № 873/51/19, від 24.12.2019 у справі № 870/45/19).

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 .

52. У апеляційній скарзі ОСОБА_1 в якості підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду посилаючись,                 з-поміж іншого, на пункт 5 частини першої статті 355 ГПК України зазначає:                  1) прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду істотним чином пов`язане із рішенням про дійсність/недійсність третейської угоди, а відтак примусове виконання рішення третейського суду, що діяв на підставі недійсної третейської угоди, безумовно є протиправним та порушує права та законні інтереси відповідача; 2) Північний апеляційний господарський суд при винесенні оскаржуваної ухвали, в тому числі щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, не досліджував питання дійсності договору поруки та третейської угоди.

53. На думку ОСОБА_1 вказаний довід підтверджується розглядом Господарським судом міста Києва справи № 910/6579/21 за позовом                      ОСОБА_1 до АТ "Міжнародний інвестиційний банк" про визнання недійсною третейської угоди, що включена до Договору поруки № 9.20 CBD/SUR від 29.04.2020, підписану між громадянином ОСОБА_1 та АТ "Міжнародний інвестиційний банк" та визнання недійсним Договору поруки № 9.20 CBD/SUR від 29.04.2020, підписаним між громадянином ОСОБА_1 та АТ "Міжнародний інвестиційний банк".

54. Однак, Верховний Суд відхиляє вказані доводи скаржника про наявність підстав для зупинення розгляду заяви з видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду з мотивів викладених у пунктах 30-36 цієї постанови.

55. Відхиляючи інші доводи апелянта колегія суддів Верховного Суду враховує те, що ОСОБА_1 , звертався до Північного апеляційного господарського суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 9/21, винесене 15.03.2021 у третейській справі № 9/21.

56. За результатом розгляду вищевказаної заяви судом винесено ухвалу від 05.05.2021 про залишення її без задоволення, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21 без змін. 

57. Постановою Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 873/42/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2021 залишено без змін.

58. Тобто, у справі № 873/42/21 була встановлена законність рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21 в ході якого надавалась оцінка Договору поруки                 № 9.20 CBD/SUR від 29.04.2020 та зафіксованому в ньому третейському застереженню.

59. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові 28.08.2018 у справі № 906/493/16 дійшла висновку про те, що господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди. 

60. Враховуючи наведене, Верховний Суд погоджується із висновком апеляційного господарського суду про задоволення заяви про видачу виконавчого документа на виконання рішення третейського суду, оскільки на день розгляду заяви про видачу наказу, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21 судом не скасовано, а третейська угода не визнана недійсною.

Щодо доводів апеляційної скарги ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ"

61. У апеляційній скарзі ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" в якості підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду скаржник зазначає, що Північним апеляційним господарським судом при розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду не витребувано справу з постійно діючого третейського суду за наявності відповідного клопотання скаржника та справу розглянуто судом за відсутності представників скаржника, який не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Щодо доводу скаржника про невитребування третейської справи

62. Відповідно до частини другої статті 354 ГПК України при розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду за клопотанням однієї із сторін господарський суд витребовує справу з постійно діючого третейського суду, в якому вона зберігається. Справа має бути направлена до господарського суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому разі строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду продовжується до тридцяти днів з дня її надходження до суду.

63. З матеріалів справи вбачається, що 20.04.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому також порушено питання стосовно витребування з Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків третейської справи № 9/21.

64. При цьому судом першої інстанції вказане клопотання не було розглянуто та при розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду третейська справа не витребовувалась.

65. Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказані обставини не можуть слугувати підставою для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду на підставі пункту 8 частини першої статті 355 ГПК України, оскільки суд може прийняти зазначене рішення у випадку якщо постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу.

66. Тлумачення змісту зазначеної норми приводить до висновку, що відмова у видачі виконавчого документа допустима лише у випадку ненадання третейським судом на вимогу господарського суду третейської справи і вочевидь саме такі дії третейського суду унеможливили б встановлення судом першої інстанції, зокрема дійсності рішення відповідного третейського суду тощо.

67. Водночас у цій справі такої вимоги, як вказувалось вище, Північним апеляційним господарським судом не було адресовано третейському суду, однак Верховним Судом при апеляційному перегляді ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 у справі № 873/41/21 витребувано третейську справу № 9/21 та досліджено її матеріали.

68. Крім того, дійсність рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у справі № 9/21 було предметом оскарження в судовому порядку, а відтак, на день розгляду заяви про видачу наказу на його примусове виконання, рішення третейського суду не було скасовано.

Щодо доводу скаржника про розгляд судом справи за відсутності представників скаржника, який не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи

69. З матеріалів справи вбачається, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 про поновлення провадження у справі                   № 873/41/21 та призначення судового засідання з розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення на 29.09.2021 була направлена рекомендованою кореспонденцією (трек - номер 0411635485663) на адресу              ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 14, група нежилих приміщень № 50А). Вказана адреса міститься на процесуальних документах скаржника та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом юридичної особи ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" - 39663158.

70. Однак, зазначене поштове відправлення повернулось до суду апеляційної інстанції з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

71. Відповідно до пункту четвертого частини шостої статті 242 ГПК днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 

72. Верховний Суд бере до уваги також, що у апеляційній скарзі                                   ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" знову вказує адресу: 01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 14, група нежилих приміщень № 50А. 

73. Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. 

74. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

75. Враховуючи, що ухвали суду направлялися на адресу скаржника, яка ним була вказана в процесуальних документах, і інша адреса ним не повідомлялась, колегія суддів вважає, що скаржник вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, навіть незважаючи на те, що процесуальні документи суду не були ним отримані та повернулися до суду з причини "адресат відсутній за вказаною адресою".

76. Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду першої інстанції, а тому не може свідчити про неправомірність його дій (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі N 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження                               № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі            № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

77. За відсутності в матеріалах справи підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

78. Враховуючи зазначене, Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про неповідомлення ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" про проведення судового засідання.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

79. Пункт 2 частини першої статті 355 ГПК України визначає підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а саме - справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

80. Судом першої інстанції при розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення враховано, що на день розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21 судом не скасовано; справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону; при зверненні до суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення у вищевказаній справі АТ "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" не пропущений встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа; рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода не визнана недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону; рішення третейського суду не містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

81. З огляду на викладене, встановивши відсутність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статтею 355 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви АТ "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21.

82. Будь-яких інших встановлених законом підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду також не встановлено.

83. За наведеного суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув доводи сторін та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21.

84. Аргументи скаржників зазначених висновків суду не спростовують.

85. Враховуючи наведене, оскільки скаржником не доведено наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду згідно з положеннями статті 355 ГПК України та статті 56 Закону України                 "Про третейські суди", як і не встановлено таких підстав судом першої інстанції та Верховним Судом, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком Північного апеляційного господарського суду про задоволення заяви                          АТ "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.03.2021 у третейській справі № 9/21.

Щодо суті апеляційної скарги

86. Доводи скаржника ОСОБА_1 та скаржника ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" щодо порушення Північним апеляційним господарським судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

87. Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

88. Ураховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та апеляційної скарги ТОВ "Е.Л.І.Т ПРОДУКТ" та залишення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 873/41/21 без змін, як такої, що прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат

89. Зважаючи на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи, покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 240, 253, 269, 270, 275, 276, 282, 326 Господарського   процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Е.Л.І.Т Продукт" залишити без задоволення.

3. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі                 № 873/41/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	О. О. Банасько	
  Судді  	 	  В. Г. Пєсков	
 	 	  В. Я. Погребняк