ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 жовтня 2021 року           справа №200/10626/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання – Харечко О.П., за участю представника відповідача Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року в справі № 200/10626/20-а (головуючий суддя І інстанції – Стойка В.В.), складене в повному обсязі 22 лютого 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позов до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0025665333 від 22.05.2020 року про застосування штрафної фінансової санкції в розмірі 6099,61 грн. та №0025655333 від 22.05.2020 року про застосування штрафної фінансової санкції в розмірі 1836,04 грн. (а.с. 2-7).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0025665333 від 22.05.2020 року про застосування штрафної фінансової санкції в розмірі 6099,61 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0025655333 від 22.05.2020 року про застосування штрафної фінансової санкції в розмірі 1836,04 грн. (а.с. 150-153). 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі
В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що управлінням проведено камеральну перевірку особового рахунку платника податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018, 2019 роки, за висновками якої складено акт 
За результатами проведеної камеральної перевірки встановлено порушення фізичною особою ОСОБА_2 термінів сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 та 2019 роки, відповідно до абз. «а» підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України. Згідно з пунктом 113.3 статті 113 Кодексу штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. 
На підставі порушень встановлених перевіряючими прийняті податкові повідомлення рішення форми «Ш» 
При цьому зазначає, що право на оскарження реалізовано позивачем через право на судове оскарження кінцевого акта індивідуальної дії, прийнятого податковим органом за наслідками перевірки, а тому прийняття ППР до розгляду скарги позивача не порушує його прав і призводять до формалізму (а.с. 172-176).
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), на час спірних відносин був платником транспортного податку та згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС-України) здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.
Відповідно даних АІС “Податковий блок” та даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно фізична особа ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомості “нежитлове приміщення”: загальною площею 1232,90 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ( підтверджується витягом №20367717) загальною площею 708,60 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 (підтверджується витягом №169255331).
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі пп. 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України ГУ ДПС у Донецькій області було визначено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та прийняті податкові повідомлення рішення форми “Ф” :
- від 26.06.2018 №183090-4512-0506 та №183091-4512-0506 за 2017 рік у розмірі 6802,56 і 15781,12 грн.. Зазначені податкові повідомлення рішення надіслані платнику поштою 25.07.2018 на податкову адресу (за даними Державного реєстру фізичних осіб): АДРЕСА_4 (поштове відправлення №8530204406500) та яке повернулося 26.08.2020 законвертованим з відміткою “за закінченням терміну зберігання”.
- від 10.04.2019 № 0065173-4512-0506 та № 006517-4512-0506 за 2018 рік у розмірі 7914,35 і 18360,35 грн. відповідно. Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані платнику поштою 05.06.2019 на податкову адресу ( за даними Державного реєстру фізичних осіб): АДРЕСА_4 (поштове відправлення №850204927160) та яке повернулося 06.07.2020 законвертованим з відміткою “за закінченням терміну зберігання”.
ГУ ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку, особового рахунку платника податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018, 2019 роки, за висновками якої складено акт від 13.05.2020 №894/05-99-53-33/ НОМЕР_1 . 
За результатами проведеної камеральної перевірки встановлено порушення фізичною особою ОСОБА_2 термінів сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 та 2019 роки, відповідно до абз. «а» підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України.
На підставі складеного акту камеральної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області згідно акту № 894 з питання своєчасної сплати податку на нерухоме майно, ГУ ДПС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення рішення форми «Ш» від 22.05.2020 №0025665333 про застосування штрафних санкцій у розмірі 6099,61 грн. (20 відсотків погашеної суми податку) та №0025655333 у розмірі 1836,04 грн. (10 відсотків погашеної суми податкового боргу). 
Спірні податкові повідомлення рішення надіслані 22.05.2020 на адресу позивача поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення (поштове відправлення №853020556960) та вручені 27.05.2020.
При цьому, заперечення до акту перевірки № 894 були розглянуті ГУ ДПС у Донецькій області та надіслано відповідь № 46789/10/05-99-53-33 лише 04.06.2020 року, тобто після того, як були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, внаслідок несвоєчасного розгляду відповідачем скарги позивача на акт перевірки та неналежного направлення відповідачем позивачу податкових повідомлень-рішень.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За визначенням підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Облік платників податків і зборів (обов`язкових платежів) здійснюється органами державної податкової служби та іншими державними органами відповідно до законодавства.
Нормою пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України).
У підпункті 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування зазначений об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Приписами пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1).
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2).
Підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового Кодексу визначено, що органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
За змістом підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України).
За правилами підпункту 266.7.1 пункту 266.7 даної статті цього ж Кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Вказано у підпункті 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (підпункт 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 Податкового кодексу України).
У підпункті 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 даного Кодексу окреслено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітній рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення рішення.
Як вбачається з матеріалів справи ГУ ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку, особового рахунку платника податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018, 2019 роки (ППР за ці роки не є оскарженими), за висновками якої складено акт від 13.05.2020 №894/05-99-53-33/ НОМЕР_1 
За результатами проведеної камеральної перевірки встановлено порушення фізичною особою ОСОБА_2 термінів сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 та 2019 роки, відповідно до абз. «а» підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України.
Згідно з пунктом 113.3 статті 113 Кодексу штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до п.126.1 ст.126 розділу ІІ ПК України. п.126.1 ст.126 ПК України, визначено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті ) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання , - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання , - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до п.86.2 ст.86 ПКУ за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Позивач подав заперечення на акт перевірки, в яких зазначено, що ППР про сплату податку за 2018 рік не отримував, що звільняє його від відповідальності. 
На підставі складеного акту камеральної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області згідно акту № 894 з питання своєчасної сплати податку на нерухоме майно, ГУ ДПС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення рішення форми «Ш» від 22.05.2020 №0025665333 про застосування штрафних санкцій у розмірі 6099,61 грн. (20 відсотків погашеної суми податку) та №0025655333 у розмірі 1836,04 грн. (10 відсотків погашеної суми податкового боргу). 
Спірні податкові повідомлення рішення надіслані 22.05.2020 на адресу позивача поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення (поштове відправлення №853020556960) та вручені 27.05.2020.
При цьому, заперечення до акту перевірки № 894 були розглянуті ГУ ДПС у Донецькій області та надіслано відповідь № 46789/10/05-99-53-33 лише 04.06.2020 року, тобто після того, як були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 86.2. статті 86 ПК за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Одним із прав платника податків відповідно до підпункту 17.1.6. пункту 17.1 статті 17 ПК є право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Право платника податків на подання письмових заперечень на акт перевірки та/або додаткових документів у порядку, встановленому нормами ПК, та право брати участь у розгляді заперечень (додаткових документів) передбачено також пунктом 86.7. статті 86 ПК. Нормами абзацу першого цього пункту встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу (пункт 86.7 у редакції до внесення змін згідно із Законом від 28.11.2018 № 2628-VIII).
Відповідно до пункту 86.8. статті 86 ПК (в редакції до внесення змін згідно із Законом від 28.11.2018 № 2628-VIII) податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
З матеріалів справи слідує, що відповідач проігнорував свій обов`язок щодо здійснення перевірки при наявності обставини посилання платника податків у скарзі на обставини, що не були досліджені під час вирішення питання про винесення ППР.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак, посилання апелянта на те, що позивач скористався своїм правом на захист своїх прав шляхом звернення до суду з даним позовом суд апеляційної інстанції вважає незмістовним, оскільки обов`язок доказування правомірності прийняття ППР покладено саме на відповідача. 
Також незмістовними є посилання апелянта на постанови Верховного Суду, оскільки спірні відносини не є тотожними даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 200/10626/20-а – залишити без змін.
Вступна та резолютивні частини проголошені в судовому засіданні 18 жовтня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 19 жовтня 2021 року.

Судді                                                                                           А.В. Гайдар 

                                                                                                                     І.В.  Геращенко

                                                                                                    І.Д.  Компанієць