Ухвала                                                 
12 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 758/838/17
провадження № 61-13946св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув клопотання Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» про зупинення дії рішення Подільського районного суду міста Києва 
від 13 червня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 28 липня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, третя особа - генеральний директор Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
18 серпня 2021 року Національний заповідник «Києво-Печерська лавра» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Згідно з протоколом розподілу від 25 серпня 2021 року справа передана 
в провадження колегії суддів Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Луспеника Д. Д.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 02 вересня 2021 року касаційну скаргу Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження за зазначеною касаційною скаргою. 
24 вересня 2021 року матеріали цивільної справи № 758/838/17 надійшли до Верховного Суду.
08 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» про зупинення дії рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
На обґрунтування поданого клопотання представник заявника посилається на те, що Управління державної казначейської служби України 
у Печерському районі звернулося до Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» з листом про надання інформації, щодо законних підстав впливу на процес безспірного списання коштів. У листі вказано, що до Управління державної казначейської служби України у Печерському районі 30 вересня 2021 року звернулася ОСОБА_1 списання на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 500 201,52 грн. Дана інформація підтверджується копією листа Управління державної казначейської служби України у Печерському районі.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені певними доказами.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади 
і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Зазначене також визначено положенням статті 129-1 Конституції України.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Отже, враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його виконання або зупинення його дії має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахування прав та інтересів усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ураховуючи те, що Національний заповідник «Києво-Печерська лавра»  достатньо обґрунтував клопотання про зупинення дії судових рішень 
у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які оскаржуються, існує необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін та запобігання порушенню прав сторін, тому наявні підстави, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року, а отже така заява підлягає частковому задоволенню, оскільки рішення суду допущено до негайного виконання, тому дія судового рішення зупиняється за виключенням негайного виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого наукового співробітника наукового сектору моніторингу стану нерухомих пам`яток Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника з 19 грудня 2016 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.
Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання Національного заповідника «Києво-Печерська лавра» про зупинення дії рішення Подільського районного суду міста Києва 
від 13 червня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 28 липня 2021 року задовольнити частково.
Зупинити дію рішення Подільського районного суду міста Києва 
від 13 червня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 28 липня 2021 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням негайного виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого наукового співробітника наукового сектору моніторингу стану нерухомих пам`яток Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника з 19 грудня 2016 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця, у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, третя особа - генеральний директор Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення її перегляду 
в касаційному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                 Г. В. Коломієць
Б. І. Гулько
Д. Д. Луспеник