П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/8402/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.   
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
05 жовтня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Матохнюка Д.Б. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області в якому просила:
Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Старокостянтинівської міської ради щодо зняття призначеної за період з жовтня 2018 року по січень 2019 року включно у розмірі 626,44 грн (шістсот двадцять шість грн, 44 коп.)
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Старокостянтинівської міської ради повернути неправомірно зняту суму у розмірі 626,44 грн (шістсот двадцять шість грн, 44 коп.) підприємству - надавачу послуг КП "Тепловик".
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Старокостянтинівської міської ради щодо зняття призначеної житлової субсидії у безготівковій формі за період з жовтня 2018 року по січень 2019 року включно у розмірі 626,44 грн (шістсот двадцять шість грн 44 коп.)
Зобов`язано Управління соціального захисту населення Старокостянтинівської міської ради повернути неправомірно зняту суму у розмірі 626,44 грн (шістсот двадцять шість грн 44 коп.) підприємству - надавачу послуг КП "Тепловик".
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.
Вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, ОСОБА_1 , була отримувачем субсидії на період опалювального сезону 2018-2019 років. Із жовтня 2018 року по січень 2019 року включно нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії проводилось за відсутності засобів обліку виходячи із встановлених тарифів. Розмір призначеної безготівкової субсидії на послугу теплопостачання на жовтень 2019 року складав 403,69 грн., обов`язкова плата становила 268,24 грн., розмір призначеної субсидії на листопад 2018 року - 1720,71 грн., з грудня 2018 року по січень 2019 - 2067,42 грн. щомісячно, обов`язкова плата - 362,29 гривень. Розмір призначеної субсидії на послугу теплопостачання з урахуванням наявності засобу обліку на лютий-березень 2019 року, виплата якої здійснювалась у готівковій формі, склав 1122,62 грн. щомісячно, на квітень 2019 року - 568,24 гривень.
У зв`язку із цим у травні 2019 року на підставі листа КП "Тепловик" від 06.05.2019 №447 щодо зміни плати за послугу з постачання теплової енергії за відсутності засобів обліку з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за жовтень 2018 року - грудень 2019 року проведено перерахунок розміру раніше призначеної житлової субсидії, за результатами якого було знято субсидію у сумі 626,44 грн (у тому числі за жовтень 2018 року у сумі 403,69 грн., за листопад 2018 року - 222,75 гривень).
Вважаючи такі дії відповідача протиправним, позивачка звернулась із даним позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що застосування норми права, яка була виключена, є протиправною, а тому не могла бути використана для перерахунку розміру субсидії .
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.
За змістом п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуг зобов`язаний, зокрема, надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості.
Відповідно до вимог п.1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Положення «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення), житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком та витрати на комунальні послуги в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.
Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.
Житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону і розраховується:
на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня;
на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня.
Згідно із п.14. Положення (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо, зокрема, структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад місяць (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також заборгованості, що виникла у зв`язку з тим, що управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклали договору з АТ Ощадбанк (його установами) для перерахування сум житлових субсидій у грошовій безготівковій формі).
У разі отримання інформації про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги та/або внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, що відповідає вимогам, визначеним у підпункті 5 пункту 6 цього Положення, житлова субсидія на наступний сезон не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує громадянина з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис, або відповідна інформація зазначається у платіжному документі.
Якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку, житлова субсидія призначається з початку такого сезону.
Якщо громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку в строк понад два місяці з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон, житлова субсидія в такому випадку призначається з місяця, наступного за місяцем, в якому громадянин вчинив такі дії.
Згідно із пунктом 18 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329, яка діяла до 1 травня 2019 року), одержувачі житлової субсидії, яким вона надається за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам (у безготівковій формі), зобов`язані щомісяця сплачувати обов`язкову частку платежу. У разі, коли вартість фактично використаної послуги менша, ніж обов`язкова частка витрат на оплату такої послуги, громадяни сплачують її фактичну вартість. Сума житлової субсидії, яка не використана домогосподарством внаслідок економії, зараховується управителем, об`єднанням, виконавцем комунальної послуги на наступні розрахункові періоди протягом сезону, в якому призначено житлову субсидію, як оплата таких послуг.
Після закінчення опалювального сезону невикористана сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг до державного бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вірно вказано судом першої інстанції, перерахунок відповідач здійснив у травні 2019 року, в той час, коли абзац 8 пункту 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", на підставі якого здійснено цей перерахунок, виключено на підставі Постанови КМ № 373 від 17.04.2019 (застосовується з 1 травня 2019 року). 
Суд апеляційної інстанції вказує, що у зв`язку із застосуванням норми права, яка була виключена і не могла бути використана для перерахунку розміру субсидії було неправомірно позбавлено позивача субсидії  у сумі 626,44 грн. 
Окрім цього, колегія суддів  не приймає до уваги посилання скаржника в апеляційній скарзі на пункту 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", оскільки як зазначено вище вказане положення виключено на підставі Постанови КМ №373 від 17.04.2019 (застосовується з 1 травня 2019 року).
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (GarciaRuiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Матохнюк Д.Б.