ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2021 року                                                                                      Справа № 903/230/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. ,  суддя Коломис В.В. 

секретар судового засідання Олійник Т.М.

за участю представників сторін:
позивача: Сокотун В.А. адвокат, ордер №101964 серія ВК від 19.10.21
відповідача: не з`явився 
відповідача 2: не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного підприємства "Мале підприємство Сантехмонтаж"  на рішення господарського суду Волинської області, ухваленого 07.07.21р. суддею Якушева І. О. о 17:18 у м.Луцьку, повний текст складено  12.07.21р. та додаткове рішення Господарського суду Волинської області, ухвалене 27.07.21р. суддею Якушева І. О. о 14:10 у м.Луцьку, повний текст складено  29.07.21р. 
у справі № 903/230/21
за позовом Приватного підприємства "Мале підприємство Сантехмонтаж", м. Нововолинськ
до відповідача-1: Підприємства Нововолинськводоканал Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради
відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд, м. Нововолинськ
про визнання недійсними рішень тендерного комітету, визнання недійсним договору 

ВСТАНОВИВ:

30.03.2021 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 25.03.2021 Приватного підприємства “Мале підприємство Сантехмонтаж”, в якій підприємство просить: визнати недійсним рішення тендерного комітету Підприємства “Нововолинськводоканал” Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради, оформлене протоколом засідання тендерного комітету №3 від 03.03.2021, яким відхилено пропозицію учасника закупівлі – ПП “МП Сантехмонтаж”; визнати недійсним рішення тендерного комітету Підприємства “Нововолинськводоканал” Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради, оформлене протоколом засідання тендерного комітету №4 від 03.03.2021, яким визначено переможця закупівлі – ТзОВ “Реконбуд”;  визнати недійсним договір №38 на виконання робіт від 11.03.2021, укладений між Підприємством “Нововолинськводоканал” Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Реконбуд”.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 07.07.2021 у справі №903/230/21 у задоволенні позову відмовлено.
Так, в обґрунтування рішення суд з посиланням на норми Закону України «Про публічні закупівлі», Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 11.06.2020 №1082, Додатку №1 “Вимоги до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі”, докази наявні в матеріалах справи, вказав, що рішення відповідача -1, оформлене протоколом №3 від 03.03.2021, яким відхилено пропозицію учасника спрощеної закупівлі - Приватного підприємства “Мале підприємство Сантехмонтаж”, оскільки не надано документів згідно з Додатком №1   “Вимоги до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі”, відповідає вимогам ч.13 ст.14 Закону  України “Про публічні закупівлі”.
Крім того, суд вказав, що враховуючи відсутність правових підстав для визнання недійсним рішення тендерного комітету відповідача-1 про відхилення пропозиції №3 від 03.03.2021, не підлягає до задоволення вимога про визнання недійсним рішення №4 про визнання переможцем ТзОВ “Реконбуд” від 03.03.2021, оскільки після того, як відповідач – 1 відхилив пропозицію позивача, він  відповідно до ч.13 ст. 14 Закону України “Про закупівлі” розглядав  пропозицію ТзОВ “Реконбуд” - учасника, який за результатами оцінки надав наступну найбільш економічно вигідну пропозицію.
Разом з тим, у зв`язку із правомірним відхиленням відповідачем-1 пропозиції позивача,  зважаючи на те, що тендерна документація відповідача-2 відповідала критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, прийняття відповідачем-1 рішення, оформленого протоколом засідання тендерного комітету №4 від 03.03.2021, яким визнано переможцем закупівлі ТзОВ “Реконбуд”, відповідає приписам ч.13 ст. 14 Закону України “Про закупівлі”, а тому відсутні правові підстави для визнання його недійсним.
Також, суд вказав, що правові  підстави для визнання недійсним договору на виконання робіт №38 від 11.03.2021 та задоволення позовних вимог в цій частині відсутні, оскільки матеріали справи не містять доказів недотримання під час укладення оспорюваного правочину вимог статті 203 ЦК України, зокрема щодо відповідності змісту правочину вимогам законодавства, а також доказів невідповідності рішення тендерного комітету відповідача-1, оформленого протоколом засідання тендерного комітету №4 від 03.03.2021, вимогам законодавства.
Не погодившись із винесеним рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати  рішення Господарського суду Волинської області від 07.07.2021 у справі №903/230/21; позовні вимоги задоволити.
Так скаржник вказує, що ним було подано всі необхідні документи, які вказані у додатку №1 тендерної документації, проте вони були подані у форматі «rar», який на переконання скаржника відповідач 1 міг відкрити.
Крім того, з посиланням на рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель вказує про правомірність завантаження документів у форматі  «rar».
Разом з тим, зауважує, що суперечність позиції відповідача 1 полягає у тому, що в протоколі №3 від 03.03.2021р. зазначено про неподання документів позивачем, а у відповіді на вимогу відповідачем 1 вказується на нечитабельність документів. Зазначена суперечність також залишена судом першої інстанції без правової оцінки. 
Скаржник вважає, що наведені вище обставини в їх сукупності свідчать про незаконність рішення відповідача 1 про дискваліфікацію позивача та, як наслідок, незаконність рішення відповідача 1 про визнання переможцем закупівлі відповідача 2.
Зауважує, що всупереч ст.31 Закону України «Про публічні закупівлі» відповідачем 1 не зазначено норми Закону та вимоги тендерної документації, що були підставою для відхилення тендерної пропозиції позивача.
У рішенні суду не спростовано та не досліджено порушення відповідачем 1 вимог ст.31 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо відсутності посилання на норми Закону, що були підставою для відхилення тендерної пропозиції позивача.
Оскільки процедура закупівлі була проведена з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», наявні підстави для визнання недійсним рішення відповідача 1, оформленого протоколом №3 від 03.03.2021.
Також з посиланням на ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України  вважає, що оскільки при укладенні договору на виконання робіт №38 від 11.03.2021 не було дотримано вимоги наведених норм наявні підстави для визнання його недійсним.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач 2 наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу Приватного підприємства «Мале підприємство «Сантехмонтаж» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 07.07.2021 року у справі №903/230/21 залишити без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач 1 наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить рішення Господарського суду Волинської області від 07 липня 2021 року у справі №903/230/21 - залишити без змін; апеляційну скаргу Приватного підприємства «Мале підприємство Сантехмонтаж» на рішення Господарського суду Волинської області від 07 липня 2021 року у справі № 903/230/218 - залишити без задоволення.
Додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 27.07.2021 у справі №903/230/21 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Реконбуд”  адвоката Микулика В.М. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства “Мале підприємство Сантехмонтаж” (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Кауркова, 2Б, код ЄДРПОУ 30297532) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Реконбуд” (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, 5-й Мікрорайон, буд. 13, офіс 2, код ЄДРПОУ 35826032) 17000  грн витрат на професійну правничу допомогу.
Так, суд з посиланням на ст. ст. 16, 123, 126, 129, 244 ГПК України, докази наявні в матеріалах справи,  прийшов до висновку про задоволення клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Реконбуд”  адвоката Микулика В.М. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 
Не погодившись із винесеним додатковим рішенням, Приватне підприємство "Мале підприємство Сантехмонтаж" звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.07.2021 у справі №903/230/21 та прийняти нове про відмову у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Так, з  посиланням на ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ст. 28 Правил адвокатської етики, постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, постанови Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, від 16.09.2019 у справі № 75 5/6702/16-а, від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, рішення Європейського суду з прав людини, докази наявні в матеріалах справи скаржник вказує, що за наданими документами не доведено факту виготовлення складних процесуальних документів, які потребують відповідних затрат часу та вартості наданих таких послуг. Крім цього, наданий відповідачем 2 акт виконаних робіт від 08.07.2021 вказує лише на погодження (прийняття) ТОВ «Реконбуд» надану адвокатом Микуликом В.М. професійну правничу допомогу, але не підтверджує понесення реальних витрат у зв`язку з розглядом справи. Скаржник вважає, що надані докази представником відповідача 2 не підтверджують реальне понесення витрат.
На переконання скаржника, для відшкодування понесених витрат на правову допомогу сторона повинна надати суду докази фактичного понесення цих витрат на момент прийняття судом рішення, ці витрати повинні бути реальними та не можуть бути відкладені на потім або з умовою їх понесення в залежності від обставин. Відповідна правова позиція зазначена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.
Зауважує, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права в розглядуваній справі є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
В судове засідання 19.10.2021 з`явився представник скаржника.
Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційних скаргах і письмових поясненнях та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційні скарги задоволити, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати.
Представник відповідача 2 в судовому засіданні 28.09.2021 висловив свою позицію, але не  забезпечив явку свого представника у судове засідання апеляційного господарського суду 19.10.2021, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та записом судового засідання 28.09.2021.
Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду інших учасників справи, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, а тому, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього, за наявними у справі доказами.
Заслухавши пояснення представника скаржника та відповідача  2 наданих в судовому засіданні 28.09.2021, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Підприємством “Нововолинськводоканал” ЖКО Нововолинської міської ради  (надалі – відповідач-1)  було оголошено закупівлю “Нове будівництво каналізаційної мережі на вулиці Данила Галицького - вулиці Рєпіна в м.Нововолинську, Волинської області (Будівництво трубопроводів для відведення побутових стічних вод, 45232411-6)”. 
Тендерна документація відповідача -1 була розміщена в електронній системі закупівель на офіційному майданчику Рrоzоrrо (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021 -02-10-000067-с).
За наслідками проведення спрощеної закупівлі відповідач-1 прийняв рішення.
Рішенням тендерного комітету відповідача-1, оформленим протоколом засідання тендерного комітету №3 від 03.03.2021 (а.с.103), відхилено пропозицію учасника закупівлі - ПП “МП Сантехмонтаж”.
На обґрунтування рішення відповідач-1 послався на  те, що учасник ПП “МП Сантехмонтаж” не надав наступні документи згідно з Додатком №1 вимог до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі, а саме: розрахунок договірної ціни з підтверджуючими розрахунками: пояснювальної записки; локального кошторису; підсумкової відомості ресурсів;  розрахунку загальновиробничих витрат;  розрахунку адміністративних витрат будівельно-монтажної організації”.  
Рішенням тендерного комітету Підприємства “Нововолинськводоканал” Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради, оформленим протоколом засідання тендерного комітету №4 від 03.03.2021, визначено переможця закупівлі – ТзОВ “Реконбуд”.  
11.03.2021 між Підприємством “Нововолинськводоканал” Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Реконбуд” укладено договір  на виконання робіт №38.
Позивач, не погоджуючись з прийнятими відповідачем-1 рішеннями, укладеним за наслідками проведення процедури закупівлі, договором, оскаржив їх до суду.
Позивач вважає, що відповідач-1 порушив принципи закупівлі, визначені ст.5 Закону України “Про публічні закупівлі”, посилається на те, що його тендерна документація містила документи, передбачені Додатком №1 “Вимоги до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі”, а тому  у відповідача-1 не було підстав для прийняття рішення про відхилення пропозиції позивача та прийняття рішення про визначення переможцем відповідача – 2 – ТзОВ “Реконбуд”; вважає, що процедура закупівлі була проведена з порушенням вимог Закону України “Про публічні закупівлі”.
На обгрунтування вимоги про  визнання недійсним договору на виконання робіт №38 від 11.03.2021 позивач посилається на те, що при його укладенні не було дотримано вимог ч.13 ст.14 Закону України “Про публічні закупівлі”, оскільки не було укладено договір з позивачем. 
Відповідно до п.28 ч.1 ст.1 Закону України “Про публічні закупівлі” (надалі - Закон) спрощена закупівля – це придбання замовником товарів, робіт і послуг, вартість яких дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена у пунктах 1і 2 частини першої статті 3 цього Закону.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.14 Закону спрощена закупівля проводиться замовником із застосуванням електронного аукціону відповідно до статті 30 цього Закону.
Спрощена закупівля складається з таких послідовних етапів: 1) оприлюднення оголошення про проведення спрощеної закупівлі; 2) уточнення інформації, зазначеної замовником в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі; 3) подання пропозицій учасниками; 4) проведення електронного аукціону відповідно до статті 30 цього Закону; 5) розгляд на відповідність умовам, визначеним в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі та вимогам до предмета закупівлі, пропозиції учасника; 6) визначення переможця спрощеної закупівлі та укладення договору про закупівлю; 7) розміщення звіту про результати проведення закупівлі відповідно до статті 19 цього Закону.
Частиною 9 ст.14 Закону передбачено, що пропозиції подаються учасниками після закінчення строку періоду уточнення інформації, зазначеної замовником в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, в електронному вигляді шляхом заповнення електронних форм з окремими полями, де зазначається інформація про ціну та інші критерії оцінки (у разі їх встановлення замовником), шляхом завантаження необхідних документів через електронну систему закупівель, що підтверджують відповідність вимогам, визначеним замовником.
Відповідно до ч.ч.10-12 ст.14 Закону розкриття пропозицій відбувається у порядку, передбаченому абзацами першим і другим частини першої статті 28 цього Закону.
Замовник розглядає на відповідність умовам, визначеним в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, та вимогам до предмета закупівлі пропозицію учасника, яка за результатами електронного аукціону (у разі його проведення) визначена найбільш економічно вигідною.
Строк розгляду найбільш економічно вигідної пропозиції не повинен перевищувати п`ять робочих днів з дня завершення електронного аукціону.
За результатами оцінки та розгляду пропозиції замовник визначає переможця.
Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю замовник оприлюднює в електронній системі закупівель.
У разі відхилення найбільш економічно вигідної пропозиції відповідно до частини тринадцятої цієї статті замовник розглядає наступну пропозицію учасника, який за результатами оцінки надав наступну найбільш економічно вигідну пропозицію.
Наступна найбільш економічно вигідна пропозиція визначається електронною системою закупівель автоматично.   
Згідно з ч.13 ст.14 Закону замовник відхиляє пропозицію в разі, якщо: 1) пропозиція учасника не відповідає умовам, визначеним в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, та вимогам до предмета закупівлі; 2) учасник не надав забезпечення пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником; 3) учасник, який визначений переможцем спрощеної закупівлі, відмовився від укладення договору про закупівлю; 4) якщо учасник протягом одного року до дати оприлюднення оголошення про проведення спрощеної закупівлі відмовився від підписання договору про закупівлю у тому числі через неукладення договору з боку учасника) більше двох разів із замовником, який проводить таку спрощену закупівлю.
Відповідно до п.3 Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 11.06.2020 №1082 (надалі - Порядок) розміщення інформації в електронній системі закупівель здійснюється замовником / ЦЗО / учасником / постачальником / органом оскарження/органами державного Фінансового контролю шляхом заповнення електронних полів, визначених адміністратором і реалізованих в електронній системі закупівель, та завантаження відповідних документів через автоматизоване робоче місце замовника / ЦЗО / учасника / постачальника / органу оскарження / органів державного фінансового контролю. 
Після внесення інформації в електронні поля, на неї накладається кваліфікований електронний підпис посадової особи. Інформація, що заповнюється в електронних полях, може відображатися на веб-порталі у вигляді документа, доступного для друку.
Пунктом 1 розділу II “Вимоги до кваліфікації учасника та спосіб їх підтвердження” тендерної документації оголошення на здійснення спрощеної закупівлі “Нове будівництво каналізаційної мережі на вулиці Данила Галицького - вулиця Рєпіна в м. Нововолинську, Волинської області (будівництво трубопроводів для відведення побутових стічних вод 45232411-6)” визначено, що для утвердження відповідності пропозиції учасника кваліфікаційним критеріям, технічним вимогам та іншим характеристикам до предмета закупівлі, учасник повинен у складі своєї пропозиції розмістити в електронній системі закупівель в електронному (сканованому) вигляді документи, згідно Додатку N1, Додаток N4.
У разі не надання повного пакету документів, замовник відхиляє пропозицію учасника.
Згідно з п.п.1 п.3 цього ж розділу замовник відхиляє пропозицію в разі, якщо пропозиція учасника не відповідає умовам, визначеним в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, та вимогам до предмета закупівлі.
Згідно з  п.11 Додатку №1 “Вимоги до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі” тендерної документації для участі у процедурі закупівлі учасник повинен надати наступні документи українською мовою у сканованому вигляді: 
- розрахунок ціни пропозиції 
Розрахунок ціни пропозиції надається в сканованому вигляді PDF-форматі, бажано складеному за допомогою програмного комплексу АВК-5, або у програмному комплексі, який взаємодіє з ним в частині передачі кошторисної документації та розрахунків договірних цін і повинна бути додатково надана у форматі imd. У разі використання будь-якої іншої програми (крім АВК-5) при розрахунку пропозиції, надавати розгорнутий розрахунок кожної розцінки із зазначенням кількості людино-годин, матеріалів, механізмів  для повного та об`єктивного розгляду пропозиції на відповідність вимогам ДБН та стандартів України; 
Ціна  пропозиції учасника означає суму, за яку учасник передбачає виконати замовлення на всіх видів робіт, передбачених в технічних вимогах замовника. 
Договірна ціна (необхідно надати розрахунок до договірної ціни). 
До ціни пропозиції мають бути надані підтверджуючі розрахунки за статтями витрат договірної ціни: пояснювальна записка; локальні кошториси; підсумкова відомість ресурсів (або підсумкова відомість ресурсів до локального (локальних) кошторисів; розрахунок загальновиробничих витрат; розрахунок адміністративних витрат будівельно-монтажних організацій; розрахунок коштів на відрядження працівників будівельних організацій на об`єкт будівництва (у разі їх включення до договірної ціни); розрахунки “Інших витрат” (у разі включення витрат до складу договірної ціни).
Розрахунок ціни тендерної пропозиції (договірна ціна, розрахунок договірної ціни подаються у сканованому вигляді у форматі “PDF”, локальні кошториси, відомості ресурсів та інші розрахунки подаються в електронному вигляді у форматі  WORD ( “DOC”) або   EXCEL (“XLS”). Крім цього, розрахунки договірної ціни подаються у програмному комплексі АВК або у програмному комплексі, який взаємодіє з ним в частині передачі кошторисної документації та розрахунків договірних цін. 
Згідно з поясненнями представників позивача та як вбачається із змісту листа Товариства з обмеженою відповідальністю “Держзакупівлі.Онлайн” (а.с.116 – 118) для участі у спрощеній закупівлі UA-2021-02-10-000067-C позивач завантажив до Центральної бази даних Prozorro ряд документів у форматі “pdf”, серед яких: цінова пропозиція; відомості про учасника; опис статут; витяги з ЄДРПОУ; виписка з Єдиного державного реєстру; копія свідоцтва ПДВ; наказ керівника; довідка підтвердження; довідка санкції; лист згода; проект договору; технічні характеристики, а також завантажив файл - розрахунок договірної ціни у форматі “гаг”, в якому помістив: пояснювальну записку; локальний кошторис; підсумкову відомість ресурсів; розрахунок загальновиробничих витрат; розрахунок  адміністративних витрат будівельно- монтажної організації. 
Таким чином, позивач не виконав вимог Додатку 1 тендерної документації “Вимоги до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі” тендерної документації, оскільки не подав документів, які вимагав замовник закупівлі - розрахунок договірної ціни з підтверджуючими документами у форматі “PDF”, тобто не подав всього обсягу документів, передбачених цих Додатком.
Та обставина,  що файли, які були поміщені у файл  “гаг”, були у форматі “PDF”, не свідчить про дотримання позивачем вимог п.11 Додатку №1 “Вимоги до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі” тендерної документації, оскільки для того, щоб відкрити файли у форматі  “PDF” і оцінити пропозицію позивача відповідач – 1 повинен був відкрити файл у форматі “гаг”.
Доводи позивача про те, що всі файли у форматі  “rаr”, які були додані до пропозиції позивача, є відкритими для загального доступу та не містять паролів, не є пошкодженими, вільно відкриваються на будь-якому комп`ютері, ноутбуку та андроїд пристроях (планшетах, смартфонах) тощо не приймаються судом до уваги.
Оглядом інформації, яка розміщена на CD-диску (а.с. 180) встановлено, що на ньому завантажено архівний файл “Розрахунок договірної ціни” у форматі “RAR”.
В архівному файлі у форматі “RAR” містяться наступні файли:
- “договірна ціна” -  у форматі “PDF”;
- “r_13_ДЦ_ДЦ”, “r_13_ДЦ_ИВР”, “r_13_ДЦ_ЛС1_6-1-1”, “r_13_ДЦ_ОПРЛС_6-1-1”, “r_13_ДЦ_ССР”  - у форматі “RTF”.
Один із документів міститься у форматі “IMD”, який судом не відкритий.
Технічна можливість відкриття позивачем та судом файлу, в якому міститься розрахунок договірної ціни,  не свідчить про таку можливість у відповідача – 1. 
У листі №313 від 17.05.2021 року відповідач -1 повідомив, що він використовує лише ліцензійне програмне забезпечення Foxit Reader, Microsoft Office тa ABK-5, які дають змогу відкривати та переглядати виключно файли формату PDF, DOC, XLS та ІMD та не використовує у своїй діяльності інше неліцензійне програмне забезпечення  для відкриття та перегляду пропозицій учасників тендерних закупівель; технічний пристрій, з якого виконано  фотознімки екрану, які підтверджують технічну неможливість  відтворення ПП “МП Сантехмонтаж”  файлу цінової пропозиції, належить замовнику і знаходиться в кабінеті юрисконсульта.  
Листом ТзОВ Товариства з обмеженою відповідальністю “Держзакупівлі.Онлайн” (а.с.116 – 118, т.1), на який посилався представник позивача, підтверджується той факт, що товариство подало тендерну документацію для участі у закупівлі, підтверджується факт завантаження позивачем до Центральної Бази Даних Prozorro файлів для участі у процедурі закупівлі.
Проте, для оцінки поданої позивачем тендерної пропозиції, яка була завантажена у вигляді файлів, відповідач-1 мав їх відкрити.
Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Згідно з ч.ч.2, 3, 4, 8  ст.12 Закону України “ Про публічні закупівлі” електронна система закупівель під час отримання тендерних пропозицій/пропозицій забезпечує: 1) фіксацію дати і точного часу отримання тендерних пропозицій/пропозицій; 2) неможливість доступу будь-яких осіб до отриманих тендерних пропозицій/пропозицій (їх частин) до моменту настання дати і часу кінцевого строку подання; 3) розкриття отриманих тендерних пропозицій/пропозицій, зазначених в оголошенні про проведення конкурентної процедури закупівлі/спрощеної закупівлі.
Під час використання електронної системи закупівель з метою подання тендерних пропозицій/пропозицій та їх оцінки документи та дані створюються та подаються з урахуванням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг"    та    "Про електронні довірчі послуги".
Так, електронна система закупівель забезпечує збереження та належний захист усієї інформації щодо закупівель відповідно до вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", можливість взаємодії з іншими інформаційними системами та мережами, що становлять інформаційний ресурс держави, та можливість доступу до цієї інформації замовникам, учасникам, органам, уповноваженим здійснювати контроль у сфері закупівель, органу оскарження, Уповноваженому органу та іншим особам відповідно до цього Закону.
Подання інформації під час проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі здійснюється в електронному вигляді через електронну систему закупівель. Замовникам забороняється вимагати від учасників подання у паперовому вигляді інформації, поданої ними під час проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі.
Як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції представники позивача посилалися на те, що рішення  №3 від 03.03.2021 не містить посилання на норми законодавства.
Незважаючи на відсутність у рішенні тендерного комітету відповідача-1, оформленого протоколом засідання тендерного комітету №3 від 03.03.2021 (а.с.103, т.1), яким відхилено пропозицію учасника закупівлі - ПП “МП Сантехмонтаж”, посилання на норми закону, в ньому наведено обґрунтування відхилення пропозиції: учасник ПП “МП Сантехмонтаж” не надав наступні документи згідно з Додатком №1 вимог до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі, а саме: розрахунок договірної ціни з підтверджуючими розрахунками: пояснювальної записки; локального кошторису; підсумкової відомості ресурсів;  розрахунку загальновиробничих витрат;  розрахунку адміністративних витрат будівельно-монтажної організації”.  
Відповідно до ч.2 ст. 31 Закону України “Про публічні закупівлі”  інформація про відхилення тендерної пропозиції, у тому числі підстави такого відхилення (з посиланням на відповідні норми цього Закону та умови тендерної документації, яким така тендерна пропозиція та/або учасник не відповідають, із зазначенням, у чому саме полягає така невідповідність), протягом одного дня з дня ухвалення рішення оприлюднюється в електронній системі закупівель та автоматично надсилається учаснику/переможцю процедури закупівлі, тендерна пропозиція якого відхилена, через електронну систему закупівель.
Згідно із п.31 ч.1 ст.1 Закону України “Про публічні закупівлі” тендерна документація – це документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель
Так, в своїй апеляційній скарзі скаржник вказує, що тендерна документація відповідача -1 не містить заборони  на архівування документів учасника у будь-якому іншому форматі, наприклад, “rаr”, “rаr4”, “zip” тощо.
Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Посилаючись на те, що він не допускав порушень, позивач в процесі розгляду справи був зобов`язаний довести, що він подав пропозицію, яка відповідає вимогам тендерної документації.
Відповідач-1 у п.11 Додатку №1 “Вимоги до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі” тендерної документації  передбачав не заборону на певні формати, а  визначив конкретні вимоги, яким мають відповідати документи учасників закупівлі, які бажають взяти участь у процедурі закупівлі, а у розділі ІІ “Вимоги до кваліфікації Учасника та спосіб їх підтвердження” - наслідки неподання повного пакету документів: відхилення пропозиції учасника. 
За наведеного, на переконання колегії суддів, рішення відповідача -1, оформлене протоколом №3 від 03.03.2021, яким відхилено пропозицію учасника спрощеної закупівлі - Приватного підприємства “Мале підприємство Сантехмонтаж”, оскільки не надано документів згідно з Додатком №1   “Вимоги до оформлення та надання пропозиції учасниками спрощеної закупівлі”, відповідає вимогам ч.13 ст.14 Закону  України “Про публічні закупівлі”. 
При цьому колегія суддів зауважує, що відповідач - 1, з урахуванням своїх технічних засобів та можливостей, встановив для усіх учасників рівні умови та вимоги до закупівлі: визначив перелік документів та їх найрозповсюдженіші формати (pdf, doc, xls) для завантаження та перегляду, а тому дотримався принципів добросовісної конкуренції, відкритості, прозорості, та недискримінації, встановлених ст.5 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Крім того, щодо вимоги позивача про визнання недійсним  рішення тендерного комітету Підприємства “Нововолинськводоканал” Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради, оформлене протоколом засідання тендерного комітету №4 від 03.03.2021, яким визначено переможця закупівлі – ТзОВ “Реконбуд” колегія суддів зауважує таке. 
Так, обґрунтовуючи вимогу в цій частині,  позивач у позовній заяві та апеляційній скарзі посилається на те, що наслідком безпідставного прийняття відповідачем-1 рішення тендерного комітету, оформленого протоколом №3 від 03.03.2021, яким відхилено пропозицію позивача, стало прийняття незаконного рішення тендерного комітету, оформленого протоком №4 від 03.03.2021, про визнання переможцем відповідача-2.
Отже, позивач вважає, що рішення  №4 від 03.03.2021 є похідним від рішення №3 від 03.03.2021. При цьому, окремих самостійних підстав для визнання недійсним рішення тендерного комітету, оформленого протоком №4 від 03.03.202, позивач не наводить.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що враховуючи відсутність правових підстав для визнання недійсним рішення тендерного комітету відповідача-1 про відхилення пропозиції №3 від 03.03.2021, не підлягає до задоволення вимога про визнання недійсним рішення №4 про визнання переможцем ТзОВ “Реконбуд” від 03.03.2021, оскільки після того, як відповідач – 1 відхилив пропозицію позивача, він  відповідно до ч.13 ст. 14 Закону України “Про закупівлі” розглядав  пропозицію ТзОВ “Реконбуд” - учасника, який за результатами оцінки надав наступну найбільш економічно вигідну пропозицію.
За результатами розгляду цінової пропозиції ТзОВ “Реконбуд”  відповідач-1 й прийняв рішення, оформлене протоколом засідання тендерного комітету №4 від 03.03.2021, яким визнав переможцем закупівлі ТзОВ “Реконбуд”.  
Пунктом 15 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що переможець процедури закупівлі - це учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.
У зв`язку із правомірним відхиленням відповідачем-1 пропозиції позивача, зважаючи на те, що тендерна документація відповідача-2 відповідала критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, прийняття відповідачем-1 рішення, оформленого протоколом засідання тендерного комітету №4 від 03.03.2021, яким визнано переможцем закупівлі ТзОВ “Реконбуд”, відповідає приписам ч.13 ст. 14 Закону України “Про закупівлі”, а тому відсутні правові підстави для визнання його недійсним.
В подальшому, 11.03.2021 між Підприємством “Нововолинськводоканал” Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Реконбуд” було укладено договір  на виконання робіт №38.
На підставі якого, Товариство з обмеженою відповідальністю “Реконбуд” виконало роботи, а Підприємство “Нововолинськводоканал” Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради їх оплатило.
Згідно з ч.15  ст.14  Закону України “Про публічні закупівлі” договір про закупівлю укладається згідно з вимогами статті 41 цього Закону.
Статтею 41 Закону України “Про публічні закупівлі” передбачено основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього, зокрема, згідно з ч.1 договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного  та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Таким чином, звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач згідно з вимогами статей  13, 74 ГПК України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову.
За наведеного, колегія суддів зауважує, що правові  підстави для визнання недійсним договору на виконання робіт №38 від 11.03.2021 та задоволення позовних вимог в цій частині відсутні, оскільки матеріали справи не містять доказів недотримання під час укладення оспорюваного правочину вимог статті 203 ЦК України, зокрема щодо відповідності змісту правочину вимогам законодавства, а також доказів невідповідності рішення тендерного комітету відповідача-1, оформленого протоколом засідання тендерного комітету №4 від 03.03.2021, вимогам законодавства.
Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими   судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Волинської області від 07.07.2021 у справі №903/230/21  прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.
Щодо оскарження додаткового рішення, колегія суддів зауважує наступне.
Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі  статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У справі “Схід/Захід Альянс Лімітед” проти України” (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Як убачається із матеріалів справи, факт надання відповідачу-2 професійної правничої допомоги під час розгляду справи №903/230/21 підтверджується наданими представником відповідача -2 у строк, встановлений ч.8 ст.129 ГПК України, доказами: копією договору про надання правничої допомоги №13005/21 від 13.05.2021;  копію акту виконаних робіт ( наданих послуг)  від 08.07.2021.
Так, договір про надання правничої допомоги  №13005/21 від 13.05.2021 укладено між ТзОВ “Реконбуд” і Адвокатським бюро  “Микулик та партнери”. 
Адвокатське бюро 13.05.2021 видало ордер серії АС №1019204 (а.с.146, т.1) на надання правничої (правової) допомоги адвокату Микулику В.М. 
Микулик В.М. має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується копією свідоцтва серії РН №1331 (а.с147, т.1). 
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
Відповідно до п.5.1. договору про надання правничої допомоги  №13005/21 від 13.05.2021 за надану бюро правничу допомогу  по справі в суді першої інстанції  клієнт сплачує гонорар, розмір якого визначається актом приймання виконаних робіт до даного договору.
Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) №2 від 08.07.2021 Адвокатським бюро  “Микулик та партнери” виконано наступні роботи (послуги): попередня консультація, з`ясування фактичних обставин справи у клієнта, третіх осіб; вивчення та правовий аналіз позовної заяви, письмових пояснень, клопотань та інших матеріалів справи ( в т.ч. електронних доказів), збір документів (в т.ч. надсилання адвокатського запиту); аналіз судової практики в аналогічних справах; підготовка процесуальних документів (відзив на позовну заяву, клопотання про приєднання доказів), надсилання документів, подання до суду; участь в 5-ти судових засіданнях (в т.ч. тривалістю понад 2 год.).
В акті виконаних робіт (наданих послуг) №2 від 08.07.2021 визначено їх вартість – 17 000 грн. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що надані докази в їх сукупності підтверджують надання відповідачу-2 його адвокатом послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи у заявленому обсязі на загальну суму 17  000 грн.
Частиною 5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч.5 ст. 126 ГПК України за наявності клопотання іншої сторони.
Так, позивач подав до суду першої інстанції заперечення від 27.07.2021,  в яких просить у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правову допомогу відмовити. Посилається на те, що  відповідач-2 не довів факту виготовлення складних процесуальних документів, які потребують відповідних затрат часу, та вартості наданих таких послуг; відсутні докази оплати правової допомоги. Аналогічні підстави незаконності додаткового судового рішення він наводить і у своїй апеляційній скарзі. 
Оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтверженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Пунктом 5.1. договору  про надання правничої допомоги №13-05/21 від 13.05.2021 сторонами узгоджено, що клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар, розмір якого вказується в акті приймання виконаних робіт.
В акті виконаних робіт (наданих послуг) №2 від 08.07.2021 узгоджено фіксований розмір гонорару - 17000 грн та наведено перелік наданих послуг. 
При цьому, дослідивши подані документи, судом апеляційної інстанції не встановлено безпідставного завищення відповідачем-2 розміру витрат на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що всього було проведено  6 судових засідань, на 5 з яких був присутній представник відповідача-2 адвокат Микулик В.М., в матеріалах справи міститься відзив на позов відповідача-2, підписаний адвокатом Микулик В.М. Окрім цього, адвокат  надавав відповідачу-2 й інші послуги, про що свідчить перелік послуг, наведений в акті №2 від 08.07.2021.
Таким чином, оскільки витрати відповідача-2 на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 грн документально підтверджені, обґрунтовані, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, колегія суддів погоджується із місцевим господарським судом, що  їх слід покласти на позивача. 
У запереченнях б/н від 27.07.2021 та своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідачем-2 не надані докази оплати.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що відсутність доказів оплати послуг адвоката не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України).
Таку правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. 
Наведене вище спростовує доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність додаткового рішення.
Отже, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.07.2021 у справі №903/230/21  прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.
Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційних скарг, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.  

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
                     
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного підприємства "Мале підприємство Сантехмонтаж"  на рішення господарського суду Волинської області від 07.07.21 та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.07.21р. у справі № 903/230/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Волинської області від 07.07.21 та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 27.07.21р. у справі № 903/230/21 у справі №903/230/21   залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття     і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.
4.  Справу №903/230/21   повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "27" жовтня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.