УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/1790/21 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Категорія 68 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                         Трояновської Г.С., 
                        Павицької Т.М. 
секретаря
судового засідання Ляшук М.В.
без участі сторін
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М.
у цивільній справі №278/1790/21 за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - 

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року  ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом. З урахуванням зміни предмета позову просила  стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування поданого позову позивачка зазначала, що має з відповідачем спільну дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час подружжя спільно не проживає та з 09.06.2020 року фактично припинили шлюбні відносини. Крім того вказувала, що самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом, необхідні для належного утримання дитини. Також зазначала, що вживала заходи одержання аліментів від відповідача в позасудовому порядку, але останній ухиляється від їх сплати. 
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 15 липня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (догоду) щомісячно, починаючи з 17.06.2021 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908,00 грн. судового збору.
У поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить вказане рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким стягувати аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.06.2021 року. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що судом не було враховано, що він постійно утримує сина з моменту роздільного проживання сторін, постійно приділяє синові увагу, зустрічається з ним у вільний від несення служби час, піклується про нього, займається його вихованням. Вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано усталених правових позицій при вирішенні аналогічних спорів, за якими розмір аліментів на одну дитину становить ј частину заробітку, а 1/3 - на двох дітей. Крім того, на думку апелянта, судом застосовано норми Сімейного кодексу України, які не підлягали застосуванню.
Розгляд справи Житомирським апеляційним судом проведено згідно положень ч.1 ст.368 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 07.11.2017 року Виконавчим комітетом Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.7).
Від шлюбу сторони мають спільного сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю (а.с.8,11).
Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В даному випадку вирішуючи спір, суд врахував загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку.
При цьому, саме на батьків покладається забезпечення таких умов малолітнім дітям.
Будь-яких обмежень за станом здоров`я, чи інших щодо надання дитині утримання відповідач не має. 
Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд не врахував наступного.
Із змісту ч.5 ст.183 СК випливає, що в безспірному порядку може бути стягнуто аліменти на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Тобто, законом передбачено орієнтовний розмір аліментів на одну дитину.
Судом не наведено мотивів, з яких аліменти визначено саме у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача.
Відповідач заперечує визнання позову в цій частині. 
Судом першої інстанції в установленому законом порядку таке питання не вирішувалось.
Крім того, визначаючи розмір аліментів, судом не враховано, що утримання дитині має надавати і її мати. При цьому батьки рівні у здійсненні своїх прав та обов`язків щодо дитини.
За наведених обставин доводи апеляційної скарги щодо зменшення розміру аліментів заслуговують на увагу.
За наведених обставин та відповідно до положень п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає зміні.
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задоволити частково.
Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 липня 2021 року змінити.
Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/4 частини заробітку. 
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:                         Судді: