ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Херсон

Справа № 664/1676/20
Провадження № 22-ц/819/1987/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя – доповідач)	Воронцової Л. П.	
суддів:	Ігнатенко П. Я.,	
  	Полікарпової О. М.	
секретар	Савицька А.В. 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2021 року, за заявою  ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, 
В С Т А Н О В И В:

        В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду та додатковою заявою про відстрочку виконання рішення суду, в яких просить відстрочити виконання постанови Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 01 червня 2021 року, в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 вартості 1/2 частки автомобіля VolkswagenPassat В8, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 200 834, 50 грн - на один рік, тобто до 01.06.2022 року. 
        Зобов`язати державного виконавця Олешківського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), повернути її транспортний засіб Volkswagen Passat В8, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , задля подальшої його реалізації та виконання зобов`язання у добровільному порядку.
        Заява обґрунтована тим, що відповідно до постанови Херсонського апеляційного суду припинено право власності ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на 1/2 частки зазначеного автомобіля, та стягнено з неї на користь ОСОБА_2 вартість цієї частки у розмірі 200 834,50 грн. 
       Цюрупинським районним судом Херсонської області видано виконавчий лист та 04.08.2021 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення вартості вказаної частки автомобіля.
       Зазначену заборгованість вона не може погасити одразу в повному обсязі, оскільки тимчасово не працює, доходів не має, здійснює догляд за малолітнім сином, активно здійснює пошук доходу, роботи, потребує лікування та хірургічного втручання щодо грижі, остеохондроза, структурних змін у паренхімі щитовидної залози. 
       Державним виконавцем накладено арешти на всі її рахунки та майно, що не надає їй можливості розрахуватися щодо оплати судового та виконавчого збору. 
        Ці дії привели до ускладнень у зв`язку з подачею документів для офіційного працевлаштування. Крім того, державним виконавцем було відібрано у ОСОБА_2 вищевказаний автомобіль, який їй належить для стягнення вказаної заборгованості. Державний виконавець фактично перейшов до примусового виконання рішення суду, не наддавши їй можливості добровільно реалізувати вказаний автомобіль та погасити заборгованість перед ОСОБА_2 . Автомобіль перебуває на майданчику, вона не має до нього доступу та державний виконавець не повертає її автомобіль. 
        Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду відмовлено. 
        Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, в якій відстрочити виконання постанови Херсонського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, в частині стягнення з неї на користь стягувача вартості Ѕ частки автомобіля Volkswagen Passat B8, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , в розмірі 200 834,50 грн – на один рік, тобто до 01.06.2022 року. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання постанови Херсонського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, відкрито виконавче провадження № 66359578, однак виконання рішення суду на даний час для неї ускладнено.
       Зазначає, що вона перебуває у декреті та тимчасово не працює, доходів не має, хворіє тяжкою хворобою та потребує постійного лікування, не погоджується з висновком суду першої інстанції про ненадання нею належних доказів перебування у скрутному матеріальному становищі, та наявності у неї тяжких захворювань. 
       Вважає що, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду. 
        Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив. 
        Заслухавши доповідача, ОСОБА_1 її представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 , адвоката Ломакіну М.І., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.
Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення на один рік, суд першої інстанції виходив з того, що заявницею не наведено належного обґрунтування та не надано належних доказів наявності виняткових обставин, які б свідчили про неможливість виконання судового рішення.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи, і до нього суд дійшов з дотриманням норм процесуального права що регулюють порядок вирішення даного питання. 
       Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду, в якій просила відстрочити виконання постанови Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 01 червня 2021 року, в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 вартості 1/2 частки автомобіля VolkswagenPassat В8, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 200 834, 50 грн - на один рік, тобто до 01.06.2022 року. Зобов`язати державного виконавця Олешківського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), повернути її транспортний засіб Volkswagen Passat В8, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , задля подальшої його реалізації та виконання зобов`язання у добровільному порядку.
Судом встановлено, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2021 року у справі №664/1676/20 про поділ майна подружжя, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , поділено квартиру АДРЕСА_1 - визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ її частини та за ОСОБА_1 на 1/2 її частини. 
Поділено автомобіль VolkswagenPassatВ8, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2його частини та за ОСОБА_1 на 1/2 його частини.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу задоволено частково. 
Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 04 лютого 2021 року в частині поділу автомобіля скасовано й постановлено нове рішення про часткове задоволення позову в цій частині.
Припинено право приватної власності ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобіля VolkswagenPassatВ8, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість 1/2 частки автомобіля VolkswagenPassatВ8, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 200 834, 50 грн.
Це ж рішення суду в частині поділу квартири АДРЕСА_1 залишено без змін. 
04 серпня 2021 року державним виконавцем Олешківського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Волковою Г.С., відкрито виконавче провадження №66359578 - про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість Ѕ частки вищевказаного автомобіля у розмірі 200 834, 50 грн.; виконавче провадження №66359573 - про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачену ним суму судового збору 2370, 38 грн; та виконавче провадження №66359571.
ОСОБА_1 має малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею. (а.с. 11,12) 
У період з 2 кварталу 2020 р. по 2 квартал 2021 роки ОСОБА_1 отримувала державну та соціальну матеріальну допомогу, соціальні виплати з відповідних бюджетів. (а.с. 49) 
Станом на 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 на обліку, як безробітна в центрі зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. (а.с. 50) 
Згідно УЗД та мультидетекторної комп`ютерної томографії, у ОСОБА_1 ознаки структурних змін щитовидної залози, грижа та остеохондроз. (а.с. 24-26) 
Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
       Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
        Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
       Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
        Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
       Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.
       У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.
        Відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами можливе лише за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тобто виняткових обставин та таких, що мають особливий характер.
       Згідно ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
       Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Обов`язок сторони щодо доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, також визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
       Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Таким чином, при розгляді заяви про відстрочку виконання рішення суду саме заявник зобов`язаний довести наявність обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
       У своїй заяві ОСОБА_1 не зазначила обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а надані нею докази, не підтверджують існування таких обставин.
       Надані нею як суду першої інстанції, так і додатково залученої довідки в суді апеляційної інстанції, документи щодо результатів УЗД і мультидетекторної комп`ютерної томографії, свідчать про існування у ОСОБА_1 певних захворювань, які існували і на момент ухвалення постанови Херсонського апеляційного суду, та не містять висновків щодо необхідності негайного оперативного втручання чи дорого вартісного лікування. 
       Посилаючись на обставини, що існували до ухвалення рішення суду, яке підлягає обов`язковому виконанню, ОСОБА_1 на час звернення із заявою про відстрочку виконання, не розпочала добровільне виконання рішення суду, хоча зазначила в суді апеляційної інстанції про наявність у неї такої можливості. 
       Судом першої інстанції враховано матеріальний стан заявника.
       При цьому, колегія суддів вважає необхідним наголосити, що при винесені судового рішення Херсонським апеляційним судом від про визнання за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Volkswagen Passat B8, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , і стягнення з неї на користь ОСОБА_2 вартості Ѕ частина вказаного автомобіля, колегією суддів було враховано позицію ОСОБА_1 щодо вирішення даного питання, так, і у відзиві на позов, і у відзиві на апеляційну скаргу просила визнати за нею право власності на автомобіль Volkswagen Passat B8, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , і згодна була відшкодувати позивачу половину його вартості, у розмірі 230 000 грн. (а.с. 13 (зв.сторона) а.с. 15 т. 2))
Виходячи з вище зазначеного, а саме бажання самої ОСОБА_1 передачі їй у власність автомобіля, і згоди погашення нею ОСОБА_2 вартості Ѕ його частини, а також не надання ні суду першої, ні апеляційної інстанції переконливих доказів її тяжкого матеріального становища і стану здоров`я, які з моменту постановлення судового рішення фактично не змінилися, відсутні підстави задоволення заяви про відстрочку виконання постанови суду. 
Доводи апеляційної скарги, щодо незгоди з діями державного виконавця при примусовому виконані постанови суду, не впливають на вирішення питання відстрочки виконання рішення суду і можуть бути оскаржені заявницею. 
Колегія суддів, також звертає увагу ОСОБА_1 на те, що вона за наявності обґрунтованості її позиції щодо неможливості виконання судового рішення частинами, не позбавлена права на вирішення питання про розстрочку виконання судового рішення. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд дійшов переконання, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують її висновків, та не вказують на її незаконність та необґрунтованість. Підстав для її скасування, з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2021 року.

Головуючий	Воронцова Л. П.	
Судді:	Ігнатенко П. Я. Полікарпова О. М.