П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7231/21	

Категорія: 106030000          Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 18.06.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі –в/ч) НОМЕР_1 про:
-          визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року.
-          зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування йому індексації – січня 2008 року, а також з огляду на вже проведену виплату у період до 01 січня 2016 року та по рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі №1540/5127/18 у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року закрито провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, базовий місяць – січень 2008 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що твердження суду першої інстанції про безпідставність вимоги про зобов`язання нарахувати індексацію грошового забезпечення із застосування певного базового місяця в рамках даної справи як нового юридичного спору, враховуючи, що питання правомірності нарахування позивачу індексації грошового забезпечення вже було предметом спору у справі №1540/5129/18, неможливо погодитись, оскільки в межах вказаної справи питання правомірності нарахування позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням конкретного базового місяця не було предметом судового розгляду та в цій частині не досліджувалось судом, оскільки на час розгляду зазначеної справи відповідне порушення права позивача ще навіть не виникло. Тому звертатися до суду в порядку ст.ст. 382-383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), підстав не було.
Крім того, апелянт зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №1540/5129/18, в/ч НОМЕР_1 здійснила нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 38 328,90 грн., застосувавши базовий місяць березень 2014 року, але ніякої інформації та жодних розрахунків з вказанням базового місяця стосовно проведеної виплати позивачу надано не було. Тобто, позивач не міг знати як було виконано рішення суду та який базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення було застосовано. 
Підсумовуючи наведене, позивач зазначив, що судовий спір стосовно порушення прав позивача щодо невиплати йому належної індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з застосуванням для розрахунку базового місяці січень 2008 року повинен розглядатись в рамках окремого судового провадження.
Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 ,  перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 та наказом начальника Генерального штабу – Головнокомандувача Збройних сил України (далі – ЗСУ) від 28 серпня 2018 року №471 звільнений у запас, а наказом Командування Військово-Морських Сил ЗСУ від 06 вересня 2018 №172 – виключений зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 із заявою про надання довідки про розмір невиплаченої індексації грошового забезпечення.
02 жовтня 2018 року на заяву ОСОБА_1 командиром в/ч НОМЕР_1 надано відповідь, згідно якої повідомлено, що індексація грошового забезпечення не нараховується та не виплачується до окремого розпорядження, а тому за період з 01 січня 2016 року по 06 вересня 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась.
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01 січня 2016 року по 06 вересня 2018 року; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 вересня 2018 року.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №1540/5129/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року; зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вищезазначене судове рішення набрало законної сили та на його виконання в серпні 2019 року в/ч НОМЕР_1 здійснила нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 38 328,90 грн., застосувавши базовий місяць – березень 2014 року. На думку позивача, вказана виплата проведена неправильно, так як базовим місяцем повинен бути – січень 2008 року. 
У зв`язку із цим 28 грудня 2020 року позивач звернувся до в/ч НОМЕР_1 з листом, в якому просив зробити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2014 року по 01 березня 2018 року з врахуванням базового місяця для нарахування індексації – січень 2008 року, враховуючи проведену виплату в періоді з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Листом від 05 січня 2021 року №17 в/ч НОМЕР_1 повідомила позивачу, що останнє підвищення грошового забезпечення відбулося у березні 2014 року, а тому індексація виплачена за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця – березень 2014 року.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання рішення суду. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст.ст. 382-383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що частину розглядуваного спору, яка охоплює незгоду позивача із здійсненою на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року №1540/5129/18 виплатою за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року належить розглядати у порядку ст.ст. 382, 383 КАС України в межах справи №1540/5129/18, а тому провадження в частині позовних вимог щодо визнати протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення в повному обсязі з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та зобов`язання здійснити такі нарахування та виплату з базовим місяцем – січень 2008 року – слід закрити.
Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно п.4 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Як вбачається з рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі №1540/5129/18 в/ч НОМЕР_1 було зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Разом з тим, колегія суддів акцентує увагу на тому, що у вищезазначеній справі не було вирішено питання про встановлення базового місяця індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Крім того, колегія суддів зазначає, що у справі №1540/5129/18 індексація за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року вже була нарахована та виплачена позивачеві із встановленням базового місяця – березень 2014 року у розмірі 37 753,97 грн. (а.с.18).
Тобто, предметом спору у справі №420/7231/21, зокрема, є базовий місяць використаний відповідачем при нарахуванні індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, питання щодо якого не було вирішено у справі №1540/5129/18.
За таких обставин, колегія суддів доходить, висновку, що суд першої інстанції помилково закрив провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення в повному обсязі з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та зобов`язання здійснити такі нарахування та виплату з урахуванням базового місяця – січня 2008 року.
Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, які призвели до неправильного вирішення питання,у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до ч.3 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ч.3 ст. 312, ч.3 ст. 320, ст.ст. 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року скасувати.
Справу №420/7231/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (в частині позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, з урахуванням базового місяця – січня 2008 року) – направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.