ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/18939/19
адміністративне провадження № К/9901/301/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шарапи В.М.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Чиркіна С.М., 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 у складі колегії суддів: Федотова І.В. (суддя-доповідач), Сорочка Є.О., Земляної Г.В. у справі №640/18939/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконною відмову, зобов`язання вчинити дії
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.           ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач, ФГВФО), в якому просив визнати незаконною відмову відповідача у виплаті позивачу відсотків за вкладом у  Публічному акціонерному товаристві "Фінбанк" (надалі - ПАТ "Фінбанк") та стягнути з відповідача на користь позивача кошти за вкладом у ПАТ "Фінбанк".
2.          Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020 провадження в адміністративній справі закрито з підстав, що передбачені пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) та роз`яснено позивачу, що він має право звернутися з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства. 
3.          13.07.2020 до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020 (яка здана на пошту 10.07.2020), в якій останній просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
4.          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2020 апеляційну скаргу залишено без руху. Позивачу запропоновано усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку або вказівки інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, для чого встановлено строк - 10 днів з дати вручення ухвали суду.
5.          До закінчення вказаного строку до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 ,  в якій останній зазначив, що копію оскаржуваної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020 він отримав 30.06.2020.
6.          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020.
6.1.          Підставою для постановлення цієї ухвали слугувало те, що позивач, який звернувся з апеляційною скаргою, не надав доказів отримання копії ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020 саме 30.06.2020, що на переконання суду апеляційної інстанції свідчило про неповажність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження та необхідність застосування вимог пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України.  
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
7.          Позивач - ОСОБА_1 , подав касаційну скаргу на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
7.1.          Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, скаржник наголошує, що ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020 отримав саме 30.06.2020, а причини відсутності доказів цього у матеріалах адміністративної справи йому невідомі. Також, скаржником додано до касаційної скарги оригінал конверту, в якому йому надійшла копія ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020.
7.2.          Відповідачем відзиву на касаційну скаргу подано не було.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
8.          Під час розгляду цієї касаційної скарги колегія суддів Верховного Суду враховує норми частини 1 статті 341 КАС України, відповідно до якої суд касаційної інстанції переглядає      судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
9.          Згідно зі статтею 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
10.          Частинами 2-3 статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
11.          Пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
12.          Таким чином, за загальним правилом, що встановлене у частині 1 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження ухвали суду складає п`ятнадцять днів з дня її проголошення. Разом з тим, учаснику справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день проголошення або складення, гарантується право на поновлення цього строку в разі, якщо апеляційна скарга була ним до суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.
13.          Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020 про закриття провадження у справі була постановлена за відсутності сторін внаслідок розгляду даної справи у порядку спрощеного провадження.
14.          Частиною 5 статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. 
15.          Також, пунктом 3 частини 6 цієї статті визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
16.          Слід зауважити, що в матеріалах справи відсутні докази направлення (вручення) позивачу копії ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2020 у порядку, встановленому статтею 251 КАС України, попри те, що на зворотному боці цієї ухвали суду міститься відмітка про її надіслання поштовим відправленням 25.06.2020 і до справи долучене повідомлення про вручення поштового відправлення з копією цієї ухвали суду, яке було надіслане (вручене) відповідачу. 
17.          Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що суд апеляційної інстанції, який отримав паперові матеріали даної адміністративної справи, що підтверджується супровідним листом від 13.07.2020 №02.2-18//3753/2020, міг самостійно пересвідчитись у тому, що у них відсутні докази направлення (вручення) позивачу копії оскаржуваної ним ухвали суду першої інстанції. За таких обставин, суд апеляційної інстанції не міг покладати на позивача додаткові обов`язки у вигляді надання доказів отримання ним оскаржуваної ухвали суду та тим більше - застосовувати до нього негативні наслідки невиконання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства (статті 251 КАС України) у вигляді відмови у відкритті апеляційного провадження у справі за його апеляційною скаргою. 
18.          Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
19.          Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що "<…> право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою" (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). 
20.          Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03, пункт 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013, заява №49069/11).
21.          У рішенні Європейський Суд з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Суд визнав, що "<…> вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків <…>" (пункт 41, заява №3236/03).
22.          Колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що наведені вище обставини щодо відсутності у матеріалах справи доказів надіслання (вручення) позивачу копії оскарженої ним в апеляційному порядку ухвали суду, за умови, коли це було відомо суду апеляційної інстанції, слугували достатньою підставою для суду вважати, що позивачем дотримані строки, встановлені пунктом 2 частини 2 статті 295 КАС України і позивач має право на застосування до нього гарантії щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, визначеної цією нормою.
23.          Крім того, позивачем (скаржником) до суду касаційної інстанції було надано оригінал поштового конверту, направленого позивачу Окружним адміністративним судом міста Києва, на якому міститься відмітка надходження поштового відправлення за місцем його проживання (м. Одеса) 30.06.2020.
24.          Частиною 1 статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
25.          Таким чином, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення порушив норми процесуального права, а саме, частини 1 статті 295, пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, що є підставою для його скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
26.          З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає до задоволення. 
Керуючись статтями 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 у справі №640/18939/19 - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Судді	В.М. Шарапа В.М. Бевзенко   С.М. Чиркін