ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/1593/21	Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б. 	
Провадження № 33/817/647/21 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.130  КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
за участю:
       - особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 
       - захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Оленяка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Оленяка В.С., в інтересах особи, яку притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а: 

       Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
       Як визнав суд, ОСОБА_1 13 жовтня 2021 року о 14 год. 40 хв., в м. Бучач по вул. Галицька, 10, керував транспортним засобом марки “Mersed-Benz 200”, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора “Alcotest № 6810” і результат огляду становить 0, 45 %.

       В апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Оленяк В.С., вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою.
       Свої доводи мотивує тим, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст.266 КУпАП, якою регламентовано порядок проведення огляд на стан сп`яніння та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
       Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази стосовно того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівником поліції.
       Стверджує, що підписання ОСОБА_1 акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не може свідчити про керування ним т/з в стані алкогольного сп`яніння.
       Звертає увагу, що запис з відеокамер поліцейських не є безперервним.
       Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому відсутній опис ознак алкогольного сп`яніння, які виявив поліцейський на місці зупинки. 
       Просить скасувати оскаржувану ним постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року і закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , як особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника Оленяка В.С., які підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Аналіз доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, місцевий суд не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
       Так, згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Аналогічні вимоги, але більш конкретні передбачені і спеціальною Інструкцією про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
       Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.
Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що був предметом дослідження апеляційного суду, зафіксовано, як працівник поліції, провівши огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , із застосуванням технічного приладу газоаналізатора “Alcotest Drager 6810”, результат якого показав 0, 45 проміле, зупинили відеозйомку для оформлення адмінматеріалів. 
Досліджуючи вказаний доказ, суд першої інстанції не прийняв до уваги положення ст.266 КУпАП, яка регламентує можливість проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння як безпосередньо поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також, у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським або в разі незгоди з його результатами, в закладах охорони здоров`я.
Системний аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку, що у випадку проведення огляду на стан сп`яніння безпосередньо поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, останній повинен з`ясувати чи погоджується водій з результатами такого огляду та роз`яснити його право щодо можливості проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.
Таким чином, не з`ясувавши у ОСОБА_1 , чи погоджується він з результатом огляду проведеного поліцейським із застосуванням технічного приладу газоаналізатора, а також не роз`яснивши йому, що в разі незгоди з його результатами, він вправі пройти огляд в закладі охорони здоров`я, працівник поліції не дотримався порядку проведення огляду, визначеного ст.266 КУпАП та “Інструкції про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”.
Також, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він заперечував щодо наявності у нього стану алкогольного сп`яніння і ставив питання про проходження огляду в медичному закладі, однак йому було відмовлено без пояснення причин, а відеозапис на той час працівником поліції уже не проводився. 
Зупинення відеозапису працівником поліції одразу ж після проведеного на місці огляду на стан сп`яніння, не дає можливості переконатись у правильності його дій на відповідність вимогам ст.266 КУпАП, якою регламентовано порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.
В усіх інших доказах, що були предметом дослідження суду першої інстанції також відсутні відомості, які б підтверджували узгодженість дій працівниками поліції, при проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , з приписами ст.266 КУпАП в частині повідомлення водія про передбачену законом можливість пройти огляд в закладі охорони здоров`я, у випадку незгоди з результатом огляду проведеного на місці.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. 
З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його Бучацьким районним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.
За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього, у цій частині, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 , якою його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно скасувати та закрити провадження у справі на підситаві п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу.
Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Оленяка В.С. — задовольнити.
Постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП — скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя