ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2021 р.                                                                  Справа №914/3064/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                                            О.В. Зварич
суддів                                                                                В.М. Гриців
          І.Б. Малех,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрграніт» б/н від 22.10.2021 року (вх. № 01-05/3555/21 від 25.10.2021 року) 
на ухвалу господарського суду Львівської області від 18.10.2021 року (суддя О.Ф.  Стороженко; повний текст ухвали складено 18.10.2021 року) про повернення позовної заяви
у справі № 914/3064/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрграніт» (надалі ТзОВ  «Компанія Укрграніт»)
до відповідача: Дочірнього підприємства «Львівський автодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі ДП  «Львівський автодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»)
про стягнення 1344546,70 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог 

11.10.2021 року ТзОВ «Компанія Укрграніт» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ДП  «Львівський автодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про 1344546,70 грн, з яких 1237000,02 грн боргу, що виник у зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань (з оплати вартості продукції), передбачених умовами восьми договорів купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою)(№ 02/03 від 02.03.2020; №10/02 від 10.02.2020; від 22.04.2020; № 07/02 від 07.02.2020; № 07/05/01 від 07.05.2020; № 02/03/01 від 02.03.2020; № 23/03 від 23.03.2020; № 02/03/04 від 02.03.2020); трьох процентів річних у сумі 30114,02 грн та інфляційних втрат у сумі 77432,66 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.10.2021 року у справі №914/3064/21 (суддя О.Ф.  Стороженко) повернуто ТзОВ «Компанія Укрграніт» позовну заяву з вимогою про стягнення з ДП  «Львівський автодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» грошових коштів у загальній сумі 1344546,70 грн на підставі п.2  ч.5  ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала мотивована тим, що всупереч ч.1 ст. 173 ГПК України в позовній заяві об`єднано декілька позовних вимог, не пов`язаних між собою ні підставами виникнення (підстави – вісім окремих договорів), ні поданими доказами. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що спірні правовідносини виникли на підставі договорів купівлі-продажу (поставки), які за своєю правовою природою є однотипними та містять ідентичний предмет регулювання (відмінність полягає лише у різновиді товару та населеному пункті його відвантаження). Заявлені позовні вимоги стосуються одних і тих же осіб (позивача та відповідача), пов`язані між собою підставами виникнення – неналежне виконання відповідачем обов`язків за цими договорами; виникли з одних і тих самих (аналогічних) підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів; пов`язані між собою поданими доказами в частині необхідності встановлення обставин продажу товарів та їх оплати. Посилаючись на правові висновкиВерховного суду в інших справах, зазначає, що суд, повертаючи позовну заяву, не врахував правил об`єднання/роз`єднання позовних вимог, передбачених ч.ч. 1 ,6 ст. 173 ГПК України та дійшов помилкового висновку щодо наслідків, передбачених п.2  ч.5 ст.174 ГПК України. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 18.10.2021 року у справі №914/3064/21 та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/3064/21 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою у справі №914/3064/21 та ухвалено здійснити перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 25.10.2021 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України.
За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З`ясовуючи питання стосовно надіслання ухвали Західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 року у справі № 914/3064/21 на адреси сторін, колегія суддів встановила, що згідно зі списком рекомендованих поштових відправлень суду №2143 та письмовою відповіддю АТ «Укрпошта» (вх. №01-04/8526/21 від 08.12.2021 року) на запит Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 року, рекомендовані поштові відправлення №7901011540824 та № 7901011540832, вкладеннями яких є зазначена ухвалу суду, помилково були надіслані сторонам без повідомлень про вручення.
30.11.2021 року вказану помилку було виправлено та надіслано учасникам справи ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 року № 914/3064/21 з повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень №7901011590708 та №7901011590694.
Отже, позивач та відповідач належним чином ознайомлені з порядком розгляду даної справи. 
Прийняття постанови поза межами процесуального строку, визначеного частиною 2 статті 273 ГПК України, спричинене необхідністю дотримання норм процесуального права щодо повідомлення сторін про порядок розгляду справи. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.
Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).
На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги ТзОВ «Компанія Укрграніт» на ухвалу господарського суду Львівської області від 18.10.2021 року у справі №914/3064/21.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.
Згідно з пунком 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).
За змістом частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Таким чином, у зазначеній нормі процесуального права визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.
Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.
Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. Водночас, об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Водночас особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача 1237000,02 грн основного боргу, 30114,02 грн 3% річних та 77432,66 грн інфляційних втрат. При цьому основний борг, 3% річних та інфляційні втрати виникли у зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань (з оплати вартості товару), передбачених умовами восьми договорів купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою)(№ 02/03 від 02.03.2020; №10/02 від 10.02.2020; від 22.04.2020; № 07/02 від 07.02.2020; № 07/05/01 від 07.05.2020; № 02/03/01 від 02.03.2020; № 23/03 від 23.03.2020; №02/03/04 від 02.03.2020). Зазначені вимоги обґрунтовані різними підставами виникнення, на підтвердження яких до позовної заяви додано окремі, не пов`язані між собою докази. 
В позовній заяві позивач виокремлює кожен з договорів купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою), видаткові накладні до кожного з договорів та здійснені відповідачем проплати по кожному з восьми договорів. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивачем при поданні позову було порушено правила статті 173 ГПК України щодо об`єднання позовних вимог, оскільки у даному випадку заявлено позовні вимоги про стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат, які обґрунтована різними підставами виникнення (8 договорами купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою)), та які підтверджуються окремими, не пов`язаними між собою доказами, тобто такі вимоги не є похідними. Дослідженню підлягають обставини щодо правових підстав позову в частині порушення відповідачем грошових зобов`язань перед позивачем, передбачених умовами 8 договорів купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) з оплати вартості товарів, отриманих за різними видатковими накладними, що істотно розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті позовних вимог.
Сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки, передбачені статтею 195 ГПК України, що свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог.
Частина шоста статті 173 ГПК України передбачає можливість роз`єднання позовних вимог, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.
Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Оскільки зазначені вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та не пов`язані поданими доказами, то вони не можуть вважатися однорідними, а відтак норми статті 173 ГПК України в даному випадку не можуть бути застосовані.
Правові висновкиВерховного суду в інших справах, на які посилається скаржник, зроблені у спорах, які не є подібними до правовідносин між сторонами у даній справі, за інших конкретних обставин, тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.
З огляду на викладене суд колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції прийняв оскаржену ухвалу з дотриманням норм процесуального права, тому її необхідно залишити без змін.

Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, п. 10 ч. 3 ст. 2, ст.ст. 8, 86, 173, 174, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрграніт» б/н від 22.10.2021 року (вх. № 01-05/3555/21 від 25.10.2021 року) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 18.10.2021 року у справі №914/3064/21 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                 О.В. Зварич 

Суддя                                                                                                    В.М. Гриців

       Суддя                                                                                                    І.Б. Малех