КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 755/19164/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/14422/2021
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
02 листопада 2021 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
за участю секретаря судового засідання Дроздової Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року у складі судді Катющенко В.П.,
у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У листопаді 2019 року Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації звернулося у суд із позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 грошову допомогу виплачену надміру, внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, в сумі 30 588 грн на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
 
Позов обґрунтовано тим, що розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.12.2009 року № 736 відповідача було призначено піклувальником над малолітньою дитиною - ОСОБА_2 
 
 25.01.2016 року відповідач звернулася з заявою до позивача щодо призначення їй допомоги та рішенням комісії від 03.03.2016 року їй було призначено допомогу на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року у розмірі 2 910 грн щомісячно. 
 
02.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася з заявою за призначенням допомоги та рішенням комісії від 21.02.2017 року їй було призначено допомогу на період з 01.02.2017 року по 30.01.2018 року у розмірі 2 931грн щомісячно. 
 
Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації листом від 04.05.2017 року № 103008-1425 повідомила позивачу, що ОСОБА_2 з 14.06.2016 року по теперішній час (04.05.2017 р.) перебуває у відділенні соціальної адаптації, соціалізації та підготовки до самостійного життя Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради, тобто дитина перебуває на повному державному утриманні. 
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 25 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751 - допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, не призначається у разі перебування дитини на повному державному утриманні.
 
В порушення ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідачка не повідомила Управління про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги. 
 
У заяві від 02.02.2017 року, в період перебування ОСОБА_2 у Центрі , відповідачка надала завідомо неправдиві відомості, у зв`язку з чим за період з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року ОСОБА_1 безпідставно отримала кошти в сумі 30 588 грн. 
 
Таким чином, на підставі ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 49 Порядку від 27.12.2001 р. № 1751, суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку заявника, підлягають стягненню з відповідачки. 
 
Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до позивача з листами від 01.06.2017 року, 19.01.2018 року, 31.08.2018 року, 22.02.2019 року щодо наявності переплати допомоги в сумі 30 588 грн, яку отримала відповідач. 
 
Листами від 14.12.2017 року, від 28.03.2018 року Управління повідомило відповідачці про необхідність повернення суми переплати, однак станом на листопад 2019 року неправомірно отримані кошти за період з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року в сумі 30 588 грн не повернуті. Виплата будь-якого виду соціальної допомоги не належить до функцій, завдань та цілей Управління, а виплата всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат проводиться Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. 
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року в задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відмовлено.
 
В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
 
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначено, що твердження суду першої інстанції про недостатність доказів, а саме листа Служби у справах дітей до Управління є безпідставним, оскільки Служба у справах дітей є тим підрозділом в підпорядкуванні якого і є Центр соціально-психологічної реабілітації дітей. Отже, відповідна довідка установи (Центру), в якій перебував малолітній ОСОБА_2 мала б ознаки дублювання вже отриманої Управлінням інформації від Служби у справах дітей, та відповідно не несла би нової інформативної суті. Доводи представника позивача про зазначену підпорядкованість Центру і Служби судом до уваги не було взято.
 
Окрім того, висновок суду першої інстанції про відсутність довідки про надходження грошових коштів з державного (місцевого) бюджетів до такої установи для здійснення утримання дитини також є безпідставним та помилковим, так як позивачем разом з позовом було надано суду докази - лист третьої особи у справі Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 19.03.2020 р. №051/50-011, довідка про виплату грошових коштів відповідачу та пояснення третьої особи, якими підтверджується факт виплати відповідачці в зазначений в позові період суми в розмірі 30 588 грн.
 
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлені належно (а.с.163-164), будь-яких клопотань  на адресу суду апеляційної інстанції не направляли, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України  у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання. 
 
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, про відмову в її задоволенні.
 
Як убачається з матеріалів справи, розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.12.2009 року № 736 ОСОБА_1   призначено піклувальником над малолітнім племінником - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27).
 
Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.
 
За приписами ч. 1 ст. 1 вказаного Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
 
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.
 
У відповідності до ст. 16 Закону допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини.
 
Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування (ст. 17 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»).
 
Встановлено, що 25.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити їй допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (а.с. 14, 15).
 
Рішенням комісії від 03.03.2016 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми  відповідачу було призначено допомогу на ОСОБА_2 , над яким встановлено піклування, на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року в розмірі 2 910 грн щомісячно (а.с. 18).
 
У подальшому, 02.02.2017 року ОСОБА_1 також звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити їй допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (а.с. 16, 17).
 
Рішенням комісії від 21.02.2017 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми  ОСОБА_1 було призначено допомогу на ОСОБА_4 , над яким встановлено піклування, на період з 01.02.2017 року по 30.01.2018 року в розмірі 2 931 грн щомісячно (а.с. 19).
 
Згідно з довідкою від 18.03.2020 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Дніпровське РУПСЗН і отримує допомогу на 1-у дитину, яка перебуває під опікою чи піклуванням, та за період з липня 2016 року по травень 2017 року у загальному розмірі 30 588 грн (а.с. 63).
 
Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з підстав його недоведеності та відсутності у справі належним та допустимим доказом перебування   ОСОБА_2 у період з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року на повному державному утриманні.
 
 Колегія суддів  погоджується з такими висновками районного суду.
 
Згідно з п. 25 Порядку допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, не призначається у разі перебування дитини на повному державному утриманні.
 
Положеннями ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачена відповідальність громадян за недостовірність документів, поданих для призначення державної допомоги.
 
Одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.
 
Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.
 
Встановлено, що листом Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в      м. Києві державної адміністрації від 04.05.2017 року № 103008-1423 на ім`я начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації  повідомлено,  що з 14.06.2016 року по даний час неповнолітній ОСОБА_4 перебуває у відділенні соціальної адаптації, соціалізації та підготовки до самостійного життя Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: м. Київ, проспект Маяковського, 28-в (а.с. 26).
 
Відповідно до листа Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 19.03.2020 року № 051/50-011 на підставі листа Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (повідомлення від 15.05.2017 року) особовий рахунок ОСОБА_1 знятий з виплати з 01.07.2016 року - дитина знаходиться на реабілітації. За рахунок проведених змін виникла переплата допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням, за період з 01.07.2016 по 31.05.2017 в сумі 30 588,00 грн (а.с. 61, 62).
 
Листами від 19.01.2018 року, 01.06.2018 року, 31.08.2018 року та 22.02.2019 року Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на ім`я начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації просив вирішити питання згідно з чинним законодавством про утримання залишку переплати допомоги на дітей, які перебувають під опікою та піклуванням, в сумі 30 588,00 грн за період з 01.07.2016 р. по 31.05.2017 р. з отримувача допомоги ОСОБА_1 . Переплата виникла згідно з повідомленням РУПСЗН від 19.05.2017 року № 2121 (а.с. 20-23).
 
З пояснень  ОСОБА_1 убачається, що  дитина декілька місяців перебувала у Центрі, проте  майже кожного дня  вона його туди зранку привозила, а ввечері забирала та самостійно його лікувала, харчувала. Їй регулярно дзвонили із Центру та повідомляли, що вона, як опікун, зобов`язана  забезпечувати дитину усім. Під час перебування у Центрі дитина тричі тікала, а її розшук  здійснювали  на автомобілі відповідача, за її кошти. Перед призначенням допомоги обов`язково додому приходила комісія  та перевіряла  наявність у її помешканні ОСОБА_2 й лише після відповідного акту про це призначалася виплата. 
 
Отже, у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження  перебування неповнолітнього ОСОБА_2 у період з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року на повному державному утриманні.
 
До справи не долучено відповідної  довідки установи в якій перебував неповнолітній та довідки про надходження грошових коштів з державного (місцевого) бюджетів до такої установи для здійснення утримання дитини. 
 
Твердження апеляційної скарги про наявність у справі інформації про перебування дитини на повному державному утриманні, яка викладена у листі Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 19.03.2020 р. №051/50-011, довідці про виплату грошових коштів відповідачу й поясненні третьої особи, колегія суддів визнає безпідставними, остільки зміст указаних доказів не підтверджує  зазначеного факту.
 
Не спростовує висновки суду про відсутність у справі належних доказів на підтвердження заявлених вимог і посилання апеляційної скарги про перебування  Центру реабілітації в підпорядкуванні Служби у справах дітей.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими й належно мотивованими висновки районного суду про  наявність правових підстав до відмови у позові за недоведеністю.
 
За приписами частини другої статті 71 вказаного Закону, за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
 
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що передбачено частиною другою ст. 77 ЦПК України.
 
Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
 
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
 
З урахуванням конкретних обставин справи та  обсягу наданих доказів, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про  те, що  неповнолітня дитина ОСОБА_2 у період з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року перебував на повному державному утриманні, в результаті чого відповідачем, внаслідок її недобросовісності як набувача, було безпідставно отримано кошти в сумі 30 588 грн в рахунок допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. 
 
Відповідно до п. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
Згідно положень ст. 375  ЦПК  України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення  з додержанням  норм  матеріального  і процесуального  права.
 
Оскаржуване рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому  апеляційну скаргу слід відхилити, а судове рішення - залишити  без змін. 
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністраціїзалишити без задоволення.
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року залишити без змін.
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                               
Постанова суду  набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 03 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач:   

Судді: