ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1862/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №710/677/21 Категорія: 314000000 	Сивокінь С. С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 листопада 2021 року Черкаський апеляційний суд  в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого         Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )         
Суддів                 Василенко Л.І., Єльцова В.О.

учасники справи: 
позивач – Шполянська філія Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє Шполянський район електричних мереж;
відповідач – ОСОБА_1 ;
особа, яка подає апеляційну скаргу – відповідач ОСОБА_1 

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року, постановлене під головуванням судді Сивоконя С.С. у Шполянському районному суді Черкаської області 19.08.2021 року, у справі за позовом Шполянської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиообленерго» від імені якого діє Шполянський район електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії, -
в с т а н о в и в :

 
       31.05.2021 року Шполянська філія Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє Шполянський район електричних мереж звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії.
       В обґрунтування заявлених позовних вимог вказується, що між позивачем Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» від імені якого діє Шполянський район електричних мереж та ОСОБА_1 , 01.06.2012 року було укладено договір про користування електричної енергії № 21330, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 1,3 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
       Постачання електричної енергії на момент виникнення спірних правовідносин регулювалося на підставі та у відповідності договору про користування електричною енергією та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ).
       26 листопада 2019 року представниками Шполянської філії електричних мереж при позапланових контрольних оглядах засобів обліку електричної енергії на об`єкті відповідача ОСОБА_1 в присутності споживача, було виявлено порушення, передбачене ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, що є власністю оператора систем розподілу поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, шляхом приєднання поза облікову розетку. Самовільне підключення виконано приховано, що неможливо було виявити при контрольному огляді. Порушення відповідає пункту 8.4.2. ПРРЕЕ. Обсяг та вартість не облікованої електричної енергії складає: 11017 кВт*год. на суму 30126,80 грн. 
       На час подання позову споживач не здійснив оплату за використану електроенергію, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
       У зв`язку з вищевикладеним, позивач Шполянська філія Публічного акціонерного товариства «Черкасиообленерго» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 вартість не облікованої електричної енергії у сумі 30126,80 грн. 
       Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 19.08.2021 року позовні вимоги Шполянської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» - задоволено.
       Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 12.09.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 , інші відомості про особу суду невідомі, на користь Шполянської філії відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» (20600, м. Шпола, вул. Героїв Крут, 72-а, код 25204577, рахунок НОМЕР_3 , МФО №354507 в Філії ЧОУ ВАТ «Ощадбанк» м. Черкаси) вартість не облікованої електричної енергії у сумі 30126,80 грн. (тридцять тисяч сто двадцять шість гривень 80 копійок).
       Компенсовано Шполянській філії відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» за рахунок держави понесені ним судові витрати у справі щодо сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.
       Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. 
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що дане рішення прийняте судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного дослідження всіх матеріалів та обставин справи, що призвело до прийняття неправильного рішення.
       В апеляційній скарзі зазначається, що суд першої інстанції виносить рішення, керуючись законами та нормативно-правовими актами, які втратили чинність, а саме: Закону України «Про електроенергетику», «Правила користування електричною енергією для населення», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357).
       Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач гр. ОСОБА_1 , як споживач, отримуючи послуги постачання електричної енергії по мережам ОСР з 01.01.2019 року, підтвердила приєднання до умов Публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.
       Скаржник зазначає, що в акті про порушення № 001420 від 26.11.2019 року по об`єкту відповідача за адресою АДРЕСА_1 не було зазначено фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення, факт проведення відео фіксації та фіксації відмови гр. ОСОБА_1 від підпису в акті про порушення також не зазначено в даному акті.
       На думку скаржника, всі порушення ПРРЕЕ, які були допущені представниками оператора системи при складанні даного акту, дають підстави вважати акт про порушення № 001420 від 26.11.2019 року таким, що не відповідає нормам ПРРЕЕ, та є належним доказом порушення відповідачем ПРРЕЕ. 
       Доказів направлення копії примірника протоколу та розрахунку на адресу відповідача до даної позовної не надано, примітка в протоколі № 167 від 26.12.2019 року є незаповненою, що підтверджує не надсилання на адресу відповідача копії протоколу № 167 від 26.12.2019 року та розрахунку. Відповідні дії позивача є порушенням ПРРЕЕ.
       В апеляційній скарзі звертається увага, що відсутність у особи повноважень на проведення перевірки та складання акту, свідчить про невідповідність акту про порушення вимогам чинного законодавства. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19.08.2021 року по справі № 710/667/21 скасувати та здійснити розподіл судових витрат.
       08 жовтня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду від директора філії ПАТ «Черкасиобленерго» - В. Висотенка надійшов відзив на апеляційну скаргу.
       У відзиві зазначається, що скаржник в апеляційній скарзі трактує пункти Правил роздрібного ринку електричної енергії, а не апелює рішення суду першої інстанції.
Твердження скаржника стосовно того, що представниками позивача в акті про порушення № 001420 від 26 листопада 2019 року не було зазначено фазування лічильника на дату оформлення акту про порушення, позивач спростовує тим, що фазування лічильника при складанні акта про порушення є недоцільним, так як самовільне підключення до електромережі відбулося споживачем до приладу обліку, відповідно схеми, яка зазначена в акті про порушення.
       В цілому у відзиві зазначається, що апеляційна скарга є необґрунтованою, недоведеною, а викладені у ній вимоги є надуманими та такими, що не відповідають передбаченим чинним законодавством способами захисту цивільного права або інтересу, а також не знаходять свого відображення у матеріалах справи.
       У зв`язку з вищевикладеним директор філії ПАТ «Черкасиобленерго В.Висотенко просить суд у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19.08.2021 року відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
       Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
       Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
       Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
       Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження  без участі  сторін.
       Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.
       Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права. 
       Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам закону.
       Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимогпро стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, встановивши, що відповідач ОСОБА_1 умисно порушила Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, що підтверджується актом про порушення № 001420 від 26 листопада 2019 року, в зв`язку з чим ПАТ «Черкасиобленерго» в особі його структурного підрозділу Шполянський район електричних мереж, завдано шкоди в розмірі 30126,80 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
       Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки районнис судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
       Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно до договору про користування електричною енергією для населення № 21330 від 01.06.2012 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Черкасиобленерго» в особі директора Шполянського району електричних мереж було укладено договір про користування електричною енергією (а. с. 3,4).
       Згідно акту про порушення № 001420, встановлено порушення обліку електричної енергії, а саме: споживач ОСОБА_1 самовільно підключила електроустановку до електричної мережі, що є власністю оператора системи розподілу поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії, з порушенням схеми обліку, шляхом приєднання позаоблікової розетки. Самовільне підключення виконано приховано, що неможливо було виявити при контрольному огляді (а. с. 5-6).
       За відомостями протоколу № 167 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 26.12.2019 року ОСОБА_1 на засідання комісії не з`явилася, про причини неявки не повідомляла (а. с. 7).
       Відповідно даних розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ОСОБА_1 ПКЕЕН, вартість не облікованої електроенергії складає 30126,80 грн. (а. с. 8).
       Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.08.2021 року Шполянська філія публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» змінила свою назву на Шполянська філія відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго».
       Відносини, які виникають між споживачем електроенергії та енергопостачальником регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VIII, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, і є обов?язковими для виконання кожною із сторін.
       Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
       Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
       Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги /централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення тощо.
       Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов?язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
       Згідно ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
       Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об?єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
       Згідно п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.
        В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу не облікованої електричної енергії, та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.
       Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.
       Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.
       Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.
       Відповідно до п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
       Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.
       У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати не облікованої електричної енергії та/або збитків.
       Згідно п. 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, кошти за не обліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.
       Споживач має оплатити розрахункові документи за не обліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.
       У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості не облікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості не облікованої електричної енергії.
       Як вбачається з матеріалів справи, акту про порушення № 01420, який наявний в матеріалах справи, протоколу № 167 засідання комісії з розгляду актів про порушення, відповідач ОСОБА_1 самовільно здійснила підключення електроустановки до електричної мережі, що є власністю оператора систем розподілу поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, шляхом приєднання поза облікову розетку, що згідно пункту 8.4.2. ПРРЕЕ є порушенням споживача.
       Обов?язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься у ст. 81 ЦПК України. 
       Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Згідно з п.п.11 п.5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.
       Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки суд прийшов до вірного, обґрунтованого висновку, що факт порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії знайшов своє підтвердження при розгляді справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
       Разом з тим, вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд помилково застосував норми Закону України «Про електроенергетику», оскільки останній втратив чинність 01.07.2019 року, а тому дані доводи скаржника в цій частині вимог апеляційної скарги підлягають задоволенню.
       Суд першої інстанції також помилково послався на «Правила користування електричною енергією для населення» , затверджені Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, оскільки останні втратили чинність на підставі Постанови КМУ від 20.06.2018 року № 502, тому не підлягають застосованню. 
       Таким чином, враховуючи, що при ухваленні рішення судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19.08.2021 року та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог Шполянської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє Шполянський район електричних мереж з вищевикладених мотивів та норм чинного законодавства.
       Інші доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, є такими, що не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та не ґрунтуються на нормах закону, тому не приймаються апеляційним судом.
       За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог Шполянської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє Шполянський район електричних мереж, але судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, оскільки суд послався на норми закону, які втратили чинність, тому не підлягають застосуванню. 
       Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що є підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення районного суду, з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог Шполянської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від імені якого діє Шполянський район електричних мереж, пославшись на норми матеріального права, які підлягають застосуванню до даних правовідносин.
       Апеляційний суд вважає, що вище викладені положення законодавства суд першої інстанції не врахував, і хоча прийняв правильне рішення про задоволення позовних вимог, але при цьому, виходив з нормативно правових актів, які втратили чинність, з чим і не погоджується колегія суддів апеляційного суду.
       Суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
              Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, змінює розподіл судових витрат. 
Однак, апеляційний суд, приймаючи до уваги, що позовні вимоги позивача задоволено, тому відсутні підстави для стягнення судових витрат при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги з позивача, враховуючи, що відповідач є інвалідом 2 групи, та звільнений від сплати судового збору, то витрати розгляду справи слід віднести за рахунок держави. 
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
       Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2021 року у справі за позовом Шполянської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиообленерго» від імені якого діє Шполянський район електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії – скасувати, прийняти нову постанову.
       Позовні вимоги Шполянської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» - задовольнити.
       Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Шполянським РВУМВС України в Черкаській області 12.09.1996, реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 , інші відомості про особу суду невідомі, на користь Шполянської філії відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» (20600, м. Шпола, вул. Героїв Крут, 72-а, код 25204577, рахунок НОМЕР_3 , МФО №354507 в Філії ЧОУ ВАТ «Ощадбанк» м. Черкаси) вартість не облікованої електричної енергії у сумі 30126,80 грн. (тридцять тисяч сто двадцять шість гривень 80 копійок).
       Компенсувати Шполянській філії відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» за рахунок держави понесені ним судові витрати у справі щодо сплати судового збору в сумі 2270 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно – процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.О. Єльцов

Л.І. Василенко