ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2021 р.           Справа№ 910/6402/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Андрієнка  В.В. 
 
без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського м. Києва від 01.07.2021 р. 
у справі № 910/6402/21 (суддя - Мудрий С.М.)
за позовом Товариства  з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 104860,49 грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків, спричинених незабезпеченням збереженості вагонів, у загальному розмірі 104860,49 грн, з яких: 65022,00 грн - придбані товари, 34036,61 грн - технічне обслуговування, 5801,88 грн - витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем було порушено обов`язок щодо забезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) під час його курсування залізничними коліями, що спричинило розукомплектування вагонів, внаслідок чого позивач був змушений придбати аналогічні деталі для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються останнім в господарській діяльності.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.07.2021 р. у справі № 910/6402/21 позов Товариства  з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що оскаржуване рішення суду ухвалено за неповного з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням приписів процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що саме відправник вагонів (ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ТОВ «збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ») відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України не виконав обов`язку збереження вантажу, не забезпечивши його супроводження провідником.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6402/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця", на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) та встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
До суду 10.08.2021 р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній заперечує проти доводів скарги відповідача, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/5528/21 від 01.11.2021 р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6402/21.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6402/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 р. справу № 910/6402/21 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи вбачається, що у листопаді 2020 року Акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснено перевезення вантажних вагонів, що перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс".
На станції Покровськ було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів: № 56857550, № 59725002, № 61890463, № 62018882, № 56416035, № 59411454, № 59955716, № 61890174, № 62042973, № 54038740, № 56863210, № 62599584, № 64053713, № 53577540, № 56108277, № 63246375, № 60726627, № 50068196, № 53420006, № 55328413, № 55332761, № 58939844, № 60356359, № 61919171, № 61901476, № 63485411, № 59440024, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування у зв`язку із відсутністю частин повітророзподільника, на підставі чого були оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М: № 4162 від 21.11.2020 р., № 3279 від 08.11.2020 р., № 3731 від 13.11.2020 р., № 3734 від 13.11.2020 р., № 4164 від 21.11.2020 р., № 3277 від 08.11.2020 р., № 3733 від 13.11.2020 р., № 3275 від 08.11.2020 р., № 4161 від 21.11.2020 р., № 3273 від 08.11.2020 р., № 4178 від 22.11.2020 р., № 4124 від 27.11.2020 р., № 3270 від 08.11.2020 р., № 4166 від 21.11.2020 р., № 3790 від 14.11.2020 р., № 3785 від 14.11.2020 р., № 3787 від 14.11.2020 р., № 3870 від 16.11.2020 р., № 3789 від 14.11.2020 р., № 3774 від 14.11.2020 р., № 3776 від 14.11.2020 р., № 3792 від 14.11.2020 р., № 3791 від 14.11.2020 р., № 3794 від 14.11.2020 р., № 3793 від 14.11.2020 р., № 3777 від 14.11.2020 р., № 3795 від 14.11.2020 р.
10.12.2020 р. Tовариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" звернулось до начальника станції Покровськ регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" з заявами № 8273/ДВ для складання комерційних актів форми ГУ-22, що підтверджується описом вкладень АТ "Укрпошта" № 0500345554532, № 8261/ДВ від 10.12.2020 р., що підтверджується описом вкладень АТ "Укрпошта" № 0500345554532.
10.12.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" звернулось до начальника структурного підрозділу "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із заявою № 8274/ДВ для складання актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М, що підтверджується описом вкладення АТ "Укрпошта" № 0500345725701, та із заявою № 8262/ДВ від 10.12.2020 р., що підтверджується описом вкладення АТ "Укрпошта" № 0500345725701.
Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" звернулось до директора регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" зі скаргами № 8786/ДВ від 30.12.2020 р. та № 8778/ДВ від 30.12.2020 р. на дії начальника станції Покровськ регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", та до Начальника структурного підрозділу "Служба вагонного господарства" регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" зі скаргами № 8787/ДВ від 30.12.2020 р. та № 8779/ДВ від 30.12.2020 р. на дії начальника структурного підрозділу "Волноваське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" у зв`язку з тим, що зазначеними особами було відмовлено представникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" у складанні актів. 
Внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" передало структурному підрозділу "Покровське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс".
Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" було придбано деталі на загальну суму 65022,00 грн, які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме:
1) за договором поставки № 59/14 від 10.02.2014 р. та специфікації № 58 від 08.07.2020 р. у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранспневматика" було придбано: авторежим 265 А-1 у кількості 4 шт. на загальну суму 15825,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6794 від 10.07.2020 р. та платіжним дорученням № 7216 від 27.07.2020 р. на підставі виставленого рахунку № ТП000000410 від 07.07.2020 р.;
2) за договором поставки № 59/14 від 10.02.2014 р. та специфікації № 43 від 01.10.2018 р. у Товариства з обмеженою відовідальністю "Укртранспневматика" було придбано: авторежим 265 А-1 у кількості 1 шт. на загальну суму 3596,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 9481 від 05.12.2018 р. на підставі виставленого рахунку № ТП000000692 від 03.12.2018 р.;
3) за договором поставки № 710/16 від 01.11.2016 р. та специфікації № 59 від 01.09.2020 р. у Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський ВРЗ" було придбано: авторежим 265 А-1 у кількості 6 шт. на загальну суму 25920,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 9364 від 30.09.2020 р.;
4) за договором поставки № 710/16 від 01.11.2016 р. та специфікації № 51 від 02.01.2020 р. у Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський ВРЗ" було придбано: балочка опорна 100.41.030-0СБ у кількості 20 шт. на загальну суму 19680,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 976 від 07.02.2020 р.
Відповідно до п. 21 Правил користування вагонами і контейнерами ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.
28.12.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - замовник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - підрядник) було укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням № Дон/В-19500/НЮ-п від 28.12.2019 р. (далі - договір).
За умовами вказаного договору підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів замовника: ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів підрядника - вагонних депо (Структурний підрозділ "Волноваське вагонне депо" філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця", Структурний підрозділ "Покровське вагонне депо" філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця", Структурний підрозділ "Попаснянське вагонне депо" філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця", Структурний підрозділ "Слов`янське вагонне депо" філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця", Структурний підрозділ "Костянтинівське вагонне депо" філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця", Структурний підрозділ "Лиманське вагонне депо" філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця").
Деталі, придбані Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, були передані структурному підрозділу "Покровське вагонне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та встановлені на зазначені вище вагони відповідно до акту витрат матеріалів власності № 11/0105 від 30.11.2020 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" при технічному обслуговуванні вагонів згідно договору № Дон/В- 19500/НЮ-п від 28.12.2019 р.
Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 34036,61 грн та була сплачена позивачем згідно з платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.
Також позивачем були понесені витрати на транспортування пошкоджених вагонів в ремонт на загальну суму 5801,88 грн, що підтверджується залізничними накладними.
Спір у справі виник у з в`язку з тим, що внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом відповідач, на думку позивача, зобов`язаний відшкодувати позивачу суму збитків, понесених останнім в результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму 104860,49 грн (придбані деталі - 65022,00 грн + технічне обслуговування - 34036,61 грн + витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту - 5801,88 грн.).
За приписами ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Частиною 5 статті 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.
Стаття 2 Статуту залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Згідно зі ст. 5 статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Статею 6 статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.
Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам (ст. 8 статуту).
За приписами п. 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 17 від 29.01.2015 р., власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.
Відповідно до п. 4.1 вказаних правил випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).
Окрім цього, згідно з абз. 1 п. 12.1 розділу 12 "Технічне обслуговування і ремонт рухомого складу, в тому числі спеціального самохідного рухомого складу" Правил технічної експлуатації залізниць, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 411 від 20.12.1996 р., забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться.
Як правомірно встановлено судом першої інстанції, було виявлено пошкодження (розукомплектування) 27 вагонів позивача, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування у зв`язку із відсутністю частин повітророзподільника.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що прийняття відповідачем до перевезення вагонів № 56857550, № 59725002, № 61890463, № 62018882, № 56416035, № 59411454, № 59955716, № 61890174, № 62042973, № 54038740, № 56863210, № 62599584, № 64053713, № 53577540, № 56108277, № 63246375, № 60726627, № 50068196, № 53420006, № 55328413, № 55332761, № 58939844, № 60356359, № 61919171, № 61901476, № 63485411, № 59440024 свідчить про те, що такі вагони перебували у справному технічному стані.
Відповідно до п. 6.2.7 Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затвердженої наказом Укрзалізниці № 264-Ц від 28.10.1997 р., забороняється ставити в склад поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з таких несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.
Згідно з п. 6.2.1 цієї інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно необхідно замінити справними.
Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для поставки такого вагону в склад поїзду. 
Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є пошкодженням вагону, а при їх несправності забороняється постановка вагону в склад поїзда.
За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони позивача були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені повідомлення форми ВУ-23М та форми ВУ-22.
Відповідно до п. 4.6 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.
Відповідно до п. 20 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 р., пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також внесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці. Пошкодження можуть бути істотними і бути причиною вилучення вагонів із експлуатації.
Згідно з п. 20 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 р., акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі пошкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні згідно зі ст. 124 Статуту залізниць України.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що складені акти загальної форми ГУ-23 є належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні ст. ст. 76, 77, 79, 80 ГПК України розукомплектування належних позивачеві вагонів, зокрема, щодо відсутності головної та/або магістральної частини повітророзподільника.
Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.
Як достовірно встановлено місцевим господарським судом та було зазначено вище, для ремонту пошкоджених вагонів Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» було придбано та надано необхідні деталі на загальну суму 65022,00 грн, а також здійснено оплату на технічне обслуговування на суму 34036,61 грн та понесені витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту у розмірі 5801,88 грн.
Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами сума збитків за пошкодження вагона складається з:
- витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту у розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;
- вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;
- витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;
- плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих правил.
З наявних у матеріалах цієї справи договорів поставки, специфікацій до них та платіжних доручень вбачається, що позивачем було придбано та оплачено вартість необхідних деталей для ремонту відповідних вагонів на загальну суму 65022,00 грн.
Отже, загальна сума витрат, понесених позивачем на ремонт розукомплектованих вагонів склала 65022,00 грн.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Стаття 224 ГК України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані нею доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.
Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).
Статею 225 ГК України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для застосування до особи цивільно-правової відповідальності у вигляді збитків є доведені позивачем належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами у розумінні ст. ст. 76 - 80 ГПК України обставини заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань, а також причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.
При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника. Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що у даному випадку наявні усі елементи складу цивільного правопорушення.
Так, протиправна поведінка (бездіяльність) Акціонерного товариства "Українська залізниця" полягає у невиконанні обов`язку щодо забезпечення збереження вагонів, які знаходяться у власності позивача, внаслідок чого з вагонів було викрадено деталі.
Збитки Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» підтверджуються документально понесеними витратами на відновлення технічного стану вагонів, з яких було викрадено деталі, а саме:
- витратами на придбання деталей у розмірі 65022,00 грн, 
- витратами на оплату технічного обслуговування пошкоджених вагонів, а саме вартістю робіт по безпосередньому встановленню вагонним депо деталей замість викрадених, що складають 34036,61 грн;
- вартістю транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту у розмірі 5801,88 грн.
Також, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача полягає у тому, що у випадку, якби перевізником було виконано обов`язок щодо забезпечення збереження вагонів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» не зазнало б втрат на відновлення технічного стану вагонів.
Вина відповідача полягає у тому, що:
- у Акціонерного товариства "Українська залізниця" була реальна можливість діяти правомірно та попередити наступ негативних наслідків, оскільки відповідач міг вжити заходів для забезпечення схоронності вагонів і недопущення викрадення деталей з вагонів позивача;
- відповідач не вжив усіх необхідних заходів з метою недопущення протиправної поведінки та попередження настання збитків, оскільки не забезпечив цілісності вагонів внаслідок втручання невідомих осіб з метою викрадення деталей.
Згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин (ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт").
За приписами ст. 110 статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з правилами іншому підприємству.
Згідно з абз. 2 ст. 126 статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.
Приймаючи до уваги вищенаведене, позивачем доведено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою і завданою шкодою.
Доводи скаржника про те, що саме відправник вагонів (ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ТОВ «збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ») відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України не виконав обов`язку збереження вантажу, не забезпечивши його супроводження провідником, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки нормами чинного законодавства не встановлено такого обов`язку для відправника, як встановлення супроводження рухомого складу провідником.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Таким чином відповідач не довів та не підтвердив належними засобами доказування відсутність обов`язку щодо відшкодування збитків, спричинених незабезпеченням збереженості вагонів Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс».
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 01.07.2021 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" не підлягає задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.
Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзлізниця» залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 01.07.2021 р. у справі № 910/6402/21 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Укрзлізниця».
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                В.В.Андрієнко