Справа № 991/7573/21
Провадження 1-кс/991/7679/21

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
10.11.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 27.09.2021.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.11.2021 скаргу  ОСОБА_3 було призначено до розгляду.
1. Вимоги скарги.
У скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 27.09.2021 ним до НАБУ була надіслана засобами поштового зв`язку заява про вчинення кримінального корупційного правопорушення суддею, яка була отримана 30.09.2021. У заяві було зазначено відомості щодо діянь судді ОСОБА_4 та невстановлених працівників суду, у яких вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358, 364, 366 КК України.
18.10.2021 скаржник отримав поштове відправлення без номера з відповіддю НАБУ № 11-188/31098 від 08.10.2021, у якій зазначено, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні. ОСОБА_3 вважає викладений у відповіді факт невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР незаконним, що і є підставою для звернення зі скаргою.
ОСОБА_3 стверджує, що саме суб`єктивне небажання здійснювати досудове розслідування щодо судді, який є головою районного суду, є справжньою причиною протиправної відмови у внесенні відомостей до ЄРДР, оскільки заява є достатньо детальною, щоб виокремити з неї необхідні відомості для ЄРДР, визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, внести їх, здійснити досудове розслідування та прийняти рішення про закриття провадження або ж скерувати до суду обвинувальний акт. Скаржник просить суд:
-визнати відмову НАБУ внести відомості до ЄРДР та почати розслідування за заявою, отриманою 30.09.2021 поштовим відправленням 7901707096163 такими, що не відповідають вимогам ст. ст. 25, 214 КПК України;
-зобов`язати уповноважених осіб НАБУ виконати вимоги ст. 214 КПК України шляхом внесення відомостей до ЄРДР та надання заявнику витягу з ЄРДР за заявою, отриманою 30.09.2021 поштовим відправленням 7901707096163; 
-зобов`язати уповноважених осіб НАБУ виконати вимоги ст. 25 КПК України розпочати досудове розслідування за заявою, отриманою 30.09.2021 поштовим відправленням 7901707096163.

2. Судовий розгляд.
ОСОБА_3 до початку судового розгляду надіслав заяву, у якій просив розглядати скаргу за його відсутності. Подану скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
13.11.2021 представник НАБУ надіслав пояснення по справі. В поясненнях зазначено, що до НАБУ надійшла заява ОСОБА_3 від 27.09.2021, зареєстрована 30.09.2021 за № Г-12687, з приводу можливих протиправних дій судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 під час розгляду цивільної справи № 463/11546/20 за обставин, викладених у заяві, а також можливих протиправних дій адвоката ОСОБА_5 та невстановлених осіб, які є службовими особами Личаківського районного суду м. Львова, та з інших питань. За твердженням представника НАБУ у заяві ОСОБА_3 від 27.09.2021 не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Представник НАБУ також зазначив, що у провадженні Вищого антикорупційного суду перебувала справа № 991/6938/21 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за результатом розгляду заяви від 27.09.2021. Ухвалою від 13.10.2021 скаргу залишено без задоволення.
Представник НАБУ просив відмовити у задоволенні скарги та розглянути скаргу без його участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи відсутність учасників фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось (ч. 4 ст. 107 КПК України).

3. Оцінка та висновки слідчого судді.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

3.1. Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчого чи прокурора обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за вказаним фактом.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України). Об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).
Аналогічна вимога щодо змісту заяви міститься у п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020.
З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор не проводить до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізує її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити містить чи ні заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Саме такий механізм початку досудового розслідування забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно щодо вчинення кримінальних правопорушень, надає кожній особі право заявляти про вчинення кримінального правопорушення та очікувати, що воно буде розслідувано, та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.
Отже бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, наявна у випадку, якщо:
1) заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення були отримані належним суб`єктом (слідчим, дізнавачем, прокурором);
2) така заява чи повідомлення містять відомості про кримінальне правопорушення;
3) відомості, які містяться у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення, не були внесені до ЄРДР протягом встановленого строку (24 годин відповідно до вимог КПК України).

3.2. З наданих матеріалів вбачається, що заяву ОСОБА_3 від 27.09.2021 було зареєстровано у НАБУ 30.09.2021 за вх. № Г-12687.
Заява адресувалась НАБУ, адже стосувалась вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України суддею.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, серед яких правопорушення, передбачене ст. 364 КК України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: кримінальне правопорушення вчинено суддею.
Отже, НАБУ є уповноваженим органом для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР, про які зазначав у своїй заяві ОСОБА_3 .
Представник НАБУ підтвердив факт отримання заяви ОСОБА_3 від 27.09.2021 та невнесення відомостей до ЄРДР за результатами її розгляду.
Отже, заява від 27.09.2021 була адресована належному суб`єкту, була отримана таким суб`єктом, та відомості із вказаної заяви не були внесені до ЄРДР.

3.3. Для висновку про бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно встановити, що подана заява містить достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
У п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18) зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
У заяві від 27.09.2021 ОСОБА_3 зазначає про обставини розгляду цивільної справи № 463/11546/20, яка перебуває у провадженні судді Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_4 , в якій він представляє відповідача. Скаржник вказував про порушення головуючого судді щодо незаконного допущення представника позивача до участі у справі, відхилення заперечень представника відповідача, надання вказівок невстановленим працівникам суду зареєструвати ці документи іншою датою («заднім числом»).
З цих підстав ОСОБА_3 вважає, що суддя ОСОБА_4 допустив зловживання владою або службовим становищем з метою підроблення матеріалів цивільної справи та подальшого використання підроблених документів для постановлення завідомо неправосудної ухвали від 23.09.2021 про визнання заперечень на дії головуючого безпідставними. На його думку вказаними діями спричинена істотна шкода, яка полягає у порушенні правового порядку в Україні, визначеного Конституцією України та порушення права на справедливий суд. Також скаржник вказав, що у стосунках судді ОСОБА_4 та представника позивача наявний приватний інтерес, що, зокрема, підтверджується швидким розглядом клопотань представника позивача, зняттям питань скаржника та відхиленням його заперечень без належного обґрунтування.

Слідчий суддя вважає, що всі доводи ОСОБА_3 зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, які постановлялись суддею Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_4 у ході розгляду цивільної справи № 463/11546/20. Така незгода пов`язана з безпосереднім зацікавленням скаржника у результаті розгляду справи, адже він є представником відповідача за довіреністю.
Постановлені суддею рішення у ході розгляду справи не є безумовною підставою для перевірки законності дій у ході їх прийняття в порядку досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення.
Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді стосовно незалежності судової влади, схваленій на 82-му пленарному засіданні, яке відбулось 12-13 березня 2010 року, встановлюючи межі «функційного імунітету суддів», визначила його як імунітет від кримінального переслідування за діяння, вчинені під час виконання своїх функційних обов`язків судді, за винятком умисних злочинів, зокрема отримання хабаря (пункт 61).
Незалежність і недоторканність судді гарантують Конституція та закони України; вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ч.ч. 1, 2 ст. 126, ч. 1 ст.129 Конституції України).
Чинне законодавство передбачає можливість оскарження судових рішень до судів вищої інстанції, а також притягнення до відповідальності судді у випадку вчинення ним дисциплінарного порушення.
Слідчий суддя вважає, що початок процедури кримінального переслідування відносно судді Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_4 у даному випадку є невиправданим та є посяганням на незалежність судді у ході реалізації ним функції правосуддя. 
Зазначених у заяві від 27.09.2021 доводів недостатньо для твердження про наявність у діях судді ознак кримінального правопорушення.

Отже, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_3 від 27.09.2021 слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, саме тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою відсутні.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 27.09.2021.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2019 (у справі № 3-180/2018(1644/18) положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення було визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), у зв`язку з чим ці положення втратили чинність з дня ухвалення такого рішення.
Керуючись ст. ст. 24, 214, 303, 306, 307 КПК України слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою від 27.09.2021.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (01601, м. Київ, пров. Хрестовий, 4).
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                           ОСОБА_1