Дата документу 12.10.2021 Справа № 331/2125/21

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
12 жовтня 2021 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 331/2125/21
Провадження №22-ц/807/2907/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів Дашковської А.В., Гончар М.С.,
       за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Промислова фірма «Авангард» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року про забезпечення позову, в складі судді Світлицької В.М., в справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Доценко Наталії Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фірма «Авангард», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни, третя особа ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним та скасування реєстрації права власності, 

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Доценко Н.М. звернулась до суду з позовом до ТОВ «ТПФ «Авангард», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., третя особа ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення недійсним та скасування реєстрації права власності, в якому просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладений між ТОВ «ТПФ «Авангард» та ОСОБА_2 , та посвідчений Єдемською-Фастовець О.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 09 вересня 2020 року за реєстровим № 1780; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53978953 від 09.09.2020 приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О., щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення літ. А-7, загальною площею 126,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VI за ОСОБА_2 .

У червні 2021 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Доценко Н.М. звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на нежитлове приміщення літ. А-7, загальною площею 126,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VI (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав: 2143592423101).
В обґрунтування заяви зазначено, що задоволення позову захищає права ОСОБА_1 на отримання належних коштів, отриманих в результаті реалізації майна ТОВ «ТПФ «Авангард» під час його ліквідації. Єдиним майном ТОВ «ТПФ «Авангард» є нежитлове приміщення, літ. А-7, загал. пл. 126,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , приміщ. VI. У теперішній час відповідачами здійснюються дії щодо переоформлення спірного майна. Крім того, ОСОБА_1 не виключає можливості обтяження цього майна, що суттєво ускладнить виконання рішення у цій справі про перереєстрацію майна за ТОВ «ТПФ «Авангард», що в свою чергу унеможливить реалізацію нежитлового приміщення, літ. А-7, загал. пл. 126,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , приміщ. VI в процесі ліквідації ТОВ «ТПФ «Авангард». 

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.
Забезпечено позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, літ. А-7, загальною площею 126,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VI (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав: 2143592423101).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ТОВ «ТПФ «Авангард» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 відсутня серед учасників ТОВ «ТПФ «Авангард», її частка в статутному капіталі не визначена, вона не є кредитором товариства, тому посилання ОСОБА_1 на те, що задоволення позову захищає її права на отримання належних коштів в результаті ліквідації товариства, є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Суд не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам, не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідач ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець О.О., третя особа ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з`явились, повідомлені про місце, час, дату розгляду справи. Причини неявки не повідомили ( а.с.202;204;206).

Від представника позивача  ОСОБА_1  – адвоката Богач А.О.вдруге надійшла заява про відкладення розгляду даної справи з причини знаходження на лікуванні ( а.с.187;207)

Апеляційний суд, дослідивши мотиви заяви адвоката Богач А.О.про відкладення розгляду справи, заслухавши думку представника ТОВ «ТПФ «Авангард»,не вбачає підстав для задоволення названої заяви.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

       Колегія суддів вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ухвалила визнати неповажною причину неявки представника позивача в судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи ( а.с.205) до суду апеляційної інстанції не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Безпосередньо від позивача клопотань про відкладення слухання справи з причин неможливості прибути до судового засідання представника не надходило.

Ураховуючи вищеназвані обставини та положення ст.. 44, ч.2 ст. 372 ЦПК України, апеляційний суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «ТПФ «Авангард», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, виходив з того, що невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

       В позовній заяві ОСОБА_1  просила визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладений між ТОВ «ТПФ «Авангард» та ОСОБА_2 , та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення літ. А-7, загальною площею 126,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VI за ОСОБА_2 , посилаючись на те, що вона, як спадкоємець, є власником Ѕ частки у статутному капіталі ТОВ «ТПФ «Авангард» згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 вересня 2020 року.

З виділених матеріалів справи вбачається, що 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з права на Ѕ частку у статутному капіталі ТОВ «ТПФ «Авангард», після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 40).

Згідно відомостей, що мітяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ТОВ «ТПФ «Авангард» з 30 липня 2020 року знаходиться в стані припинення в результаті ліквідації.

Згідно з інформаційною довідкою від 22.04.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності ТОВ «ТПФ «Авангард» на нежитлове приміщення літ. А-7, загальною площею 126,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VI, припинено 09 вересня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу, який позивач просить визнати недійсним. Власником вказаного нежитлового приміщення є ОСОБА_2 (а.с. 47-48).

Згідно з інформаційною довідкою від 10.06.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яка додана до апеляційної скарги, власником вищевказаного нежитлового приміщення є ТОВ «ТПФ «Авангард» (а.с. 12).

Ураховуючи, що між сторонами існує спір щодо нежитлового приміщення літ. А-7, загальною площею 126,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VI, суд першої інстанції тільки упередив можливе розпорядження вказаним майном, яке на час звернення до суду з позовом було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 , а позивачем саме оспорюється законність вчинення такої реєстрації.

Вказане нежитлове приміщення перейшло у власність ОСОБА_2 в період ліквідації ТОВ «ТПФ «Авангард», право на частку у статутному капіталі якого отримала позивач. 

Оскільки, в разі задоволення позову, наслідком скасування запису про державну реєстрацію буде поновлення становища, що мало місце до порушення, застосування заходів забезпечення позову до вирішення справи може усунути можливі ускладнення щодо виконання такого рішення, дотримуючись розумного балансу між інтересами позивача та відповідача.

Застосування вищевказаного заходу забезпечення позову лише на час розгляду цієї справи судом, є необхідним та співмірним із вищезазначеними позовними вимогами ОСОБА_1 .

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши обставини справи, встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, та врахувавши, що між сторонами існує спір щодо визнання недійсними договору купівлі-продажу, предметом якого є вищевказане нерухоме майно, та скасування запису про державну реєстрацію,а вказаний спосіб забезпечення є співмірним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відсутня серед учасників ТОВ «ТПФ «Авангард», оскількипід час вирішення питання про забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та не дають підстав для встановлення порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року про забезпечення позову постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

               Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-Промислова фірма «Авангард» залишити без задоволення.
               Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2021 року про забезпечення позовув цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13жовтня 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

                                                                        М.С. Гончар