ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 листопада 2021 року           справа №200/2304/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача - адвоката - Лозінської Оксани Олександрівни на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року по справі № 200/2304/21-а (головуючий суддя І інстанції – Смагар С.В.), складене в повному обсязі 07 червня 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, за участю третіх осіб по справі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визнання неправомірними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови у знятті з реєстрації за місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасування рішення про відмову у знятті з реєстрації за місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язання відповідача зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації за місцем проживання (а.с. 2-5, 38-39).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у задоволені позовних вимог відмовлено (а.с. 55-57).
З таким рішенням суду першої інстанції не погодилась позивач, через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила його скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано на достатні докази не проживання вищевказаних осіб у квартирі у зв`язку зі зміною постійного місця проживання.
Вказала, що сама оплачує комунальні послуги за трьох осіб, при цьому самостійно знятись з реєстрації не можуть (не можуть приїхати) у зв`язку з карантинними заходами (а.с. 65-69).
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, з наступних підстав.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що     ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданого 31 жовтня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 . Позивач є особою з інвалідністю 3 групи безстроково, про що свідчить довідка серії ДОН-07 № 058445 (а.с. 6-8).        
Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 14 грудня 2020 року, виданої позивачу, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та входять до складу сім`ї: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також у даній довідці зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з серпня 2015 року за місцем реєстрації не проживають (зв. бік а.с. 19). 
19 січня 2021 року позивач звернувся до відповідача із завою щодо зняття з реєстрації за місцем проживання осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-21). 
Рішенням від 19 січня 2021 року відповідач відмовив позивачу у знятті з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ., на підставі пункту 11 Правил реєстрації, у зв`язку з тим, що особа не подала необхідних документів, а саме не позивач не надав паспорта громадянина України ОСОБА_2 та свідоцтва про народження ОСОБА_3 . Суд зазначає, що дана обставина не заперечується позивачем (зв. бік а.с. 21). 
Таким чином, спірним питанням даної справи є правомірність відмови позивачу у знятті з реєстрації доньки та онука.          
Суд першої інстанції зазначаючи про відсутність порушеного права позивача, відмовив у задоволені позовних вимог.
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції та вважає за необхідне закрити провадження у справі, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
З встановлених судами фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу захисту житлових прав та інтересів позивача, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі частини першої статті 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад, дійшов помилкового висновку про необхідність розгляду позовних вимог позивача за правилами адміністративного судочинства, оскільки даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 826/3620/17 (постанова від 10 квітня 2019 року.)
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до частини першої статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238,  240  цього Кодексу.
Вищевикладене обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції  з прийняттям постанови про закриття провадження у справі.
Керуючись статтями  250, 257,  308, 311, 317, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача - адвоката - Лозінської Оксани Олександрівни на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року по справі № 200/2304/21-а – задовольнити частково.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року по справі № 200/2304/21-а – скасувати.
Закрити провадження у справі № 200/2304/21-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, про визнання неправомірними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити позивачу право звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 01 листопада 2021 року.

Судді                                                                                         А.В. Гайдар                                                                                                                                         Т.Г. Гаврищук
                                                                                                       І.Д.Компанієць