ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 листопада 2021 року           справа №200/14333/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Компанієць І.Д.,  Блохіна А.А., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участі представника відповідача Заплішної О.Д, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року (повне судове рішення складено 11 серпня 2021 року в м. Слов`янську) у справі № 200/14333/19-а (суддя в І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,

                                                 УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві “Комерційний банк “Український фінансовий світ” за договором банківського вкладу (депозиту) “Планер” №424830 від 27 червня 2014 року. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 188922,66 грн за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу №42483 від 27 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством “Комерційний Банк “Український фінансовий світ”.
Вказане рішення набрало законної сили 19 серпня 2020 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без задоволення. 
15 вересня 2020 року судом видано виконавчий лист. 
5 квітня 2021 року на адресу місцевого суду надійшла заява представника позивача - адвоката Ягічева Сергія Олексійовича про заміну сторони виконавчого провадження по справі №200/14333/19-а.
В обґрунтування заяви зазначено, що 11 листопада 2020 року Шевченківським РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження 63550523 з примусового виконання рішення. 17 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого право вимоги, засноване на рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/14333/19-а від 16.04.2020 та Договорі №42472 банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” від 27 червня 2014 року, укладеному між Первісним кредитором і Публічним акціонерним товариством “Комерційний банк “Український фінансовий світ”, код ЄДРПОУ 26444836, одночасно з підписанням договору перейшло до нового кредитора. 23 грудня 2020 року повідомлення про відступлення права вимоги було направлено на адресу боржника цінним листом з описом вкладення.
Просив суд замінити у виконавчому провадженні 63550523, яке здійснює Шевченківський РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/14333/19-а від 16.04.2020 стягувача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року заяву задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначається про недійсність договору цесії, про що подано позов до суду загальної юрисдикції. З приводу цього також заявлено клопотання про зупинення провадження в справі. Крім того, зобов`язання за Договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» за 42483 від 27.06.2014 припинились, відтак, в теперішній час неможливо здійснити заміну сторони у зобов`язанні та, відповідно, сторону виконавчого провадження. Більш того, уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена. Також заява подана представником неналежної сторони, яка не визнається законодавством і практикою Верховного Суду заінтересованою.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули. 

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (тут і далі - в редакції, чинній на момент звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із частиною першою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень
Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Частиною п`ятою статті 15 цього Закону визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Частиною другою статті 74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до  частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Положення статті 379 КАС України визначають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником
Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Ухвалу суду за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 204 ЦК України гарантується презумпція правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 17 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право вимоги, заснованої на рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/14333/19-а від 16.04.2020 та Договорі №42472 банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” від 27 червня 2014 року, укладеному між Первісним кредитором і Публічним акціонерним товариством “Комерційний банк “Український фінансовий світ”, код ЄДРПОУ 26444836 одночасно з підписанням договору перейшло до нового кредитора.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції висновувався на тому, що у матеріалах справа відсутні докази визнання у судовому порядку недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) від 17 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так само як і відсутні докази подання відповідного позову до суду.
На підставі викладеного, враховуючи принцип презумпції правомірності правочину, відсутність доказів щодо визнання у судовому порядку недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) від 17 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції задовольнив заяву представника позивача - адвоката Ягічева Сергія Олексійовича про заміну сторони виконавчого провадження по справі №200/14333/19-а за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Проте, з таким висновком місцевого суду не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.
Спершу суду першої інстанції слід було з`ясувати наявність права ОСОБА_1 , від імені якого діяв його представник - адвокат Ягічев С.О., на подачу такої заяви.
За ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої станції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. 
Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Аналогічний висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13.
Враховуючи зміст поданої заяви, фактично ОСОБА_2 має намір набути права стягувача, яка і може виступати в даному випадку у статусі заінтересованої особи, а не ОСОБА_1 .
Проте, заяву про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) з ОСОБА_1 на його процесуального правонаступника, від ОСОБА_2 до суду не надано.
Отже, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відсутні.
Внаслідок цього немає необхідності вирішувати інші доводи апеляційної скарги.
При цьому слід відмовити також в задоволенні заяви апелянта про зупинення апеляційного провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 752/18469/21 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору (цесії), оскільки розгляд цієї справи не може вплинути на висновки суду у нинішній справі.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду – скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -          

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зупинення провадження в справі – залишити без задоволення.  
Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб – задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 200/14333/19-а – скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Ягічева Сергія Олексійовича про заміну сторони виконавчого провадження в справі № 200/14333/19-а за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів – відмовити.
Повне судове рішення – 30 листопада 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Сіваченко

Судді                                                                                   А. А. Блохін

                                                                                                                                                                                                                                        І. Д. Компанієць