ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/455/21 Справа № 710/1011/21 Категорія: ст.124 КУпАП	Головуючий у І інстанції Симоненко О. В. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.	

 	 	

 	 	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року м.Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника Ю.С. та представника ОСОБА_2 - захисника Токар О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Різника Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрите на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрите на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції  ОСОБА_1 08.06.2021 о 07 годині 30 хвилин, на автомобільній дорозі Н-16 (117 км) керував транспортним засобом MERCEDES реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час об`їзду не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Део Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдана матеріальна шкода. Своїми діями ОСОБА_1 здійснив порушення вимог п.13.1. Правил дорожнього руху. 
ОСОБА_2 08.06.2021 о 07 годині 30 хвилин, на автомобільній дорозі Н-16 (117 км) керував транспортним засобом DAEWOO NEXIA реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом MERCEDES BENZ реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдана матеріальна шкода. Своїми діями ОСОБА_2 здійснив порушення вимог п.13.1. Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, адвокат Різник Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року, щодо ОСОБА_1 змінити, постановивши нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП та відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення. В іншій частині постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року, що стосується ОСОБА_2 – залишити без змін. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. 
08.06.2021, складено протокол про адміністративне правопорушення Серія ДПР18 № 247678 щодо ОСОБА_1 , а 20.09.2021 Шполянським районним судом Черкаської області прийнято постанову у справі № 710/1011/21 щодо ОСОБА_1 .. Отже, строк притягнення ОСОБА_1 сплив – 08.09.2021.
Закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є імперативною нормою і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.
Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. 
Отже, оскільки на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КпАП України.
Крім того, «... допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дали аналогічні пояснення щодо обставин ДТП, які зазначили, що 08.06.2021 були пасажирами автомобіля DAEWOO NEXIA, рухались у с. Лозоватка у колоні оскільки на тій ділянці дороги йшли ремонтні роботи, та автомобіль MERCEDES, який рухався з великою швидкістю та здійснював обгін автомобілів у колоні, вдарив їх автомобіль».
Суд першої інстанції поклав в основу звинувачення ОСОБА_1 пояснення ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ..
Проте, адвокат Різник Ю.С. наголошував у суді першої інстанції (20.09.2021 року), а суд першої інстанції навмисноне взяв до уваги, що ОСОБА_3 є сестрою ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 , являється дружиною ОСОБА_2 .
Відтак, дані свідки будучи родичами (не заперечували в суді факт родинних відносин) свідомо знаючи, що ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, свідомо говорили не правду щодо обставин події ДТП, яке мало місце - 08.06.2021 і свідомо надавали неправдиві пояснення відносно ОСОБА_1 .. 
Вищевказані свідки пояснювали суду під присягою, що на ділянці дорого проводилися ремонтні роботи, протев матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують, що на вказаному відрізку дороги проводилися ремонтні роботи.
Вищевказані свідки пояснювали суду під присягою, що ОСОБА_1 , здійснив зіткнення на швидкості із автомобілем ОСОБА_2 ..
Уповноважена особа, а саме: співробітник поліції Самарський В.П., при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 від 08.06.2021 Серія ДПР18 № 247678 та при складанні протоколу щодо ОСОБА_2 , від 08.06.2021 року Серія ДПР18 № 247677 на порушення ст. 256 КУпАП не встановив та не зазначив, коли саме виникла небезпека для руху автомобіля і відповідно, коли ОСОБА_1 , мав діяти відповідно до п. 12.3 ПДР і не зазначено свідків даної дорожньо-транспортної пригоди. 
Крім того, як пояснив сам співробітник поліції ОСОБА_5 , який складав протокол та схему ДТП., обставини події він виклав виключно зі слівводіїв -  ОСОБА_2  та ОСОБА_1 , при цьому у протоколи не було вписано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і їм не було запропоновано надати пояснення, а якщо ті відмовилися від дачі пояснень, зафіксувати даний факт відмови.
Суд першої інстанції безпідставно та без будь-якого законного обґрунтування, залишив поза увагою надані в судовому засіданні пояснення свідка ОСОБА_6 , який був свідком, пасажиром авто яким керував ОСОБА_1 ..
Свідок пояснив, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MERCEDESта рухався зі швидкістю 50, 60 кілометрів на годину, а не понад 100 кілометрів за годину як стверджували свідки зі сторони ОСОБА_2 , включив сигнал повороту і розпочав обгін автомобіля DAEWOO NEXIA(знаходився в середині колони), яким керував ОСОБА_2 , а в свою чергу останній не пересвідчився, що з лівої сторони паралельно йому рухається автомобіль MERCEDES, здійснив наїзд/зіткнення на цей автомобіль і чим спричинив пошкодження автомобілю під керуванням ОСОБА_1 ..
Зі схеми ДТП вбачається, що зіткнення автомобілів відбулося по середині роздільної смуги дороги, що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не здійснював наїзд на транспортний засіб ОСОБА_2 ..
Крім того, приписами п. 1.4 ПДР зазначено, що «Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила».
З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 13.1 ПДР, а як підтвердив сам співробітник поліції Самарський В.П., що останній встановив порушення ОСОБА_1 , п. 13.1 ПДР виключно зі слів іншого водія ОСОБА_2 ..
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника Ю.С., який підтримав апеляційну скаргу з мотивів які в ній наведені, та представника ОСОБА_2 - захисника Токар О.М., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга адвоката Різника Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано не у повному обсязі.
Так, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення. За умови закінчення такого строку, суд або уповноважений орган, взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку. А у відповідності до узагальненого науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. 
Як вбачається з матеріалів провадження, 08.06.2021, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 247678 щодо ОСОБА_1 , а 20.09.2021 Шполянським районним судом Черкаської області прийнято постанову у справі № 710/1011/21 щодо ОСОБА_1 .. Отже, строк притягнення ОСОБА_1 сплив - 08.09.2021.
За таких обставин, суддя місцевого суду не мала правових обґрунтувань для визнання винним  ОСОБА_1 ..
Крім того, вважаю, щофактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП судом першої інстанції встановлені не повно.
Таким чином, доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що зазначена постанова ухвалена місцевим судом, як слід розуміти із його апеляційної скарги, з неправильним застосуванням суддею норм матеріального та процесуального права частково знайшла своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, а відтак апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана постанова місцевого суду підлягає до зміни.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.38, ст. 245, 251, 252, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Різника Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року, щодо  ОСОБА_1 – змінити.
 Виключити із постанови Шполянського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року, щодо  ОСОБА_1 вказівку суду про визнання його винним. 
 У решті постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року, щодо  ОСОБА_1 – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                  М. О. Ятченко