ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003234 пров. № А/857/19767/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
за участю секретаря судових засідань –                     Михальської М.Р., 
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року з питань судового контролю за виконанням судового рішення (головуючий суддя: Мричко Н.І., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про перерахунок пенсійних виплат,-

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо: а) проведення в травні місяці 2018 року ОСОБА_1 перерахунку загального розміру пенсійних виплат шляхом проведення розрахунку основного розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи із розміру 70, а не 79 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018; б) не виплаті позивачу із 01.01.2018 100% перерахованого на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» основного розміру пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 : а) перерахунок із 01.01.2018 основного розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпеченні військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи із розміру 79 відсотків суми грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2018; б) виплату із 01.01.2018 - 100% перерахованого на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» основного розміру пенсії; в) виплату перерахованого загального розміру пенсійних виплат із врахуванням раніше проведених виплат та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі № 1.380.2019.003234 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення з 01.01.2018 основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з 79% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з розміру 79% від відповідних сум грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018, із урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 – 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, із урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Це рішення набрало законної сили, оскільки ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2020 повернуто апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі № 1.380.2019.003234.
Позивачем 16.08.2021 подано заяву про встановлення судового контролю за наведеним вище судовим рішенням. Заява обґрунтована тим, що відповідач не повністю виконав рішення суду від 01.07.2020 у справі № 1.380.2019.003234, що є підставою для зобов`язання його подати звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за судовим рішенням в адміністративній справі № 1.380.2019.003234 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відмовлено повністю.
Із цим судовим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таке необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати ухвалу та задовольнити заяву.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги покликається на аналогічні підстави викладені у заяві про встановлення судового контролю за судовим рішенням.
Відповідач, 19.11.2021 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.
Представник позивача Луньо Б.М. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, а судове рішення скасувати.
Представник відповідача Кожухар І.І. у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач вжив всіх можливих заходів з метою виконання рішення суду від 01.07.2020 у справі № 1.380.2019.003234, проте з незалежних від нього причин, рішення у повному обсязі не є виконаним.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини першої ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З наведених правових норм, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у виді подання звіту про виконання судового рішення.
На думку суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача. 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі № 1.380.2019.003234 відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з 79% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018, із урахуванням виплачених сум.
Згідно з копією розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ХВ41148 доплата пенсії за період з березня по вересень 2019 року становить 4079,07 грн.
Відповідно до копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ХВ41148 доплата пенсії за період з 01.01.2018 по 30.11.2020 становить 15022,80 грн.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України із листом від 25.06.2021 № 2800-04-5/30473, в якому просив порушити питання про звільнення асигнувань з державного бюджету на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Таким чином, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України.
Крім цього, слід зазначити, що в силу    статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»    виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим    Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Отже, у розглядуваних спірних правовідносинах, відповідач не мав об`єктивної фінансової можливості в повному обсязі виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету України, на виплату перерахованих сум пенсії позивача не виділялись, а тому за встановлених обставин цієї справи, не можна дійти висновку, що позивачу не були перераховані кошти без поважних причин.          
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 01.07.2020 у справі №1.380.2019.003234, а тому у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю необхідно відмовити повністю.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд –-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року з питань судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 1.380.2019.003234 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 08.12.2021.