ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/13274/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року (суддя Верба І.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення коштів, -  
                                                            
                                                                 ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення коштів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року позов задоволено частково.
Суд вирішив стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з військової служби у розмірі 142135,85 грн. (сто сорок дві тисячі сто тридцять п`ять гривень 85 копійок).          
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Відповідачем була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано те, що  позивач  проходив службу та одержував грошове забезпечення за рахунок держави, тобто не знаходився в трудових відносинах з військовою частиною, відносно позивача не  розповсюджуються положення  статей 116, 117 КЗпП України. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач проходив військову службу на підставі контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України, укладеного 15.07.2014 строком на 5 років.
Наказом командувача Національної гвардії України від 15.07.2019 № 118 о/с ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 01.08.2019 № 199 припинено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 01.08.2019.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 у справі № 160/8533/19, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції від 30.04.2020, позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди – задоволено частково:
-          визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік;
-          стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік у розмірі 16433,47 грн;
-          стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у розмірі 10701,55 грн;
-          зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по звільненню з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років військової служби з врахуванням виплачених сум.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2020, справа № 160/9538/19,  яке набрало законної сили 10.02.2020, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено частково:
-          визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення позивача з військової служби;
-          зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення позивача з військової служби.
Самостійно відповідачем виплата грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2019 рік здійснена 17.10.2019 у розмірі 10703,01 грн. 
За судовим рішенням виплата компенсації за неотримане речове майно за час проходження служби проведена 31.03.2020 у розмірі 10541,03 грн. 
За рішенням суду грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік фактично виплачено позивачеві 02.06.2020 у розмірі 37460,60 грн.
За рішенням суду виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за 17 попередніх років служби за поясненнями відповідача проведена 23.07.2020, фактично виплачена 27.07.2020 у розмірі 96327,09 грн.
Управлінням державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області 18.09.2020 здійснено безспірне списання коштів з рахунків військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у повному обсязі на суму 16433,47 грн, при виконанні виконавчого листа про стягнення з військової частини матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.
Виплата допомоги у розмірі 16433,47 грн здійснена 18.09.2020. 
Позивач 19.10.2020 звернувся до суду з даним позовом.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що оскільки питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу не врегульовані положеннями спеціального законодавства, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статей     116  та  117 КЗпП України, як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які складаються під час звільнення з військової служби.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів зазначає наступне.
Судовим рішенням яке набрало законної сили, встановлено право позивача на виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за відповідний період.
З аналізу статей 47, 116, 117 КЗпП України убачається, що умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору ті відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).
Оскільки матеріалами справи встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем при звільненні було здійснено відповідачем з порушенням строків, встановлених статтею 116 КЗпП України, наявні підстави, визначені статтею 117 КЗпП України, для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку.
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення коштів залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 12 жовтня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш