УХВАЛА

19 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  918/960/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Берднік І.С.,
за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:
позивача - Служби автомобільних доріг у Рівненській області - Мельникова Д.О.,
відповідача - державного підприємства - Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" -  Рісного М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги державного підприємства - Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (далі - Інститут)
на рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2021
(суддя Гумега О.В.) та 
постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2021
(головуючий суддя - Демидова А.М., судді Владимиренко С.В. і Ходаківська І.П.)
зі справи № 918/960/20
за позовом Служби автомобільних доріг у Рівненській області (далі - Служба)
до Інституту 
про розірвання договору та стягнення 965 455,20 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про розірвання договору від 10.10.2017 № 68-17 (далі - Договір) та стягнення 965 455,20 грн. збитків.

2. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції 

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 23.02.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2021: позов задоволено; Договір розірвано; стягнуто з Інституту на користь Служби 965 455,20 грн. збитків та  суму судового збору.

4. Рішення та постанову мотивовано обґрунтованістю позовних вимог. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Інститут, зазначаючи про прийняття оскаржуваних судових рішень без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах у подібних правовідносинах, за неповного дослідження доказів, з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення з даної справи скасувати і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №910/2861/18, від 30.06.2021 у справі №761/21351/19, від 08.10.2020 у справі №910/11397/18, від 25.01.2018 у справі №344/7144/15-ц, від 16.03.2018 у справі №902/734/16, від 01.08.2019 у справі №912/2635/17, від 26.10.2018 у справі №915/565/14, від 25.04.2018 у справі №818/816/17, від 20.11.2018 у справі №761/42948/16-а.

Доводи іншого учасника справи

7. Служба у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про законність, обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, прийняття їх з дотриманням основних засад (принципів) господарського судочинства, з об`єктивним та неупередженим з`ясуванням обставин справи, та просить рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2021 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Службою (замовник) і Інститутом (виконавець) укладено договір № 916-08, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт (далі - роботи) по виготовленню робочого проєкту на реконструкцію автомобільної дороги державного значення Устилуг - Луцьк -Рівне км 148+300-км150+500 (далі - Проєкт). 

9. Державне підприємство "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба української державної будівельної експертизи" за розробленим Інститутом на виконання згаданого договору № 916-08 робочим Проєктом надало негативний висновок. 

10. У зв`язку з цим Служба змушена була замовити у Інституту коригування проєктно-кошторисної документації у порядку та з дотриманням процедур, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі".

10.10.2017 Службою (замовник) і Інститутом (виконавець) укладений Договір щодо відповідного коригування.

11. На виконання умов Договору позивачем сплачено відповідачу кошти в загальному розмірі 965 455,20 грн.

12. Позивачем прийняті виконані відповідачем роботи з коригування проєктно-кошторисної документації на реконструкцію зазначеної автодороги на загальну суму 965 455,20 грн. Відповідачем передана позивачу технічна документація.

13.  Підставою для звернення з позовом у даній справі стало ненадання відповідачем позитивного висновку експертизи у встановлений пунктом 7.2 Договору  строк як суттєве порушення відповідачем умов цього договору.

14. Пунктом 8.5 даного договору передбачено, що Договір може бути розірваний за згодою сторін; у разі невиконання однією стороною своїх обов`язків за Договором інша сторона має право вимагати розірвання Договору в судовому порядку у випадках, передбачених законодавством.

15. Матеріали справи не містять позитивного висновку експертизи, що був би переданий відповідачем позивачу на виконання умов Договору. 

16. Підписані позивачем акти здачі-приймання виконаних проєктних, вишукувальних та додаткових робіт не підтверджують прийняття позивачем усіх робіт (всіх етапів робіт) за Договором, а, отже, не підтверджують виконання відповідачем Договору в повному обсязі.

17. Збитками позивача є 965 455,20 грн., сплачені останнім за роботи з коригування проєктно-кошторисної документації, яка є предметом Договору і по якій відповідачем не надано позитивного висновку експертизи. Це позбавляє позивача можливості використати розроблену відповідачем проєктно-кошторисну документацію за її призначенням (здійснення будівництва). Відповідачем не доведено відсутності його вини у спричиненні позивачу збитків. 

ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
18. Частина шоста статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів":
- висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
19. ГПК України:
частина четверта статті 236:
- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду;

пункт 1 частини другої статті 287:
- підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

пункт 5 частини першої статті 296:
- суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними;

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20.  Зазначені в пункті 19 цієї ухвали норми процесуального права спрямовані на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності. 

Верховний Суд зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16.

При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правової позиції, викладеної у мотивувальних частинах постанов (ухвал) Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 305/1180/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16 (пункт 5.5), від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11 (абзац двадцятий), від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 28.04.2020 у справі № 554/6777/17, від 16.09.2020 у справі № 450/1726/16-ц.

21. У справі, що розглядається, позовні вимоги було заявлено про розірвання договору коригування проєктно-кошторисної документації на реконструкцію автомобільної дороги державного значення і про відшкодування збитків.

22. Водночас у справі  № 910/2861/18, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 16.02.2021), йшлося, зокрема, про розірвання інвестиційного договору на реалізацію проєкту будівництва на земельній ділянці, наданій стороні у справі для будівництва, експлуатації та обслуговування гуртожитків; при цьому судами було встановлено відсутність істотного порушення умов договору, тоді як у даній справі з`ясована наявність такого порушення Договору. 

23. У справі № 761/21351/19, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 30.06.2021), вирішувався спір про розірвання іпотечного договору та припинення іпотеки на забезпечення виконання кредитного договору, причому позивачами у згаданій справі не було доведено наявності істотних порушень умов іпотечного договору, тоді як у даній справі позивачем доведено наявність такого порушення Договору, який був предметом спору.

24. У справі № 910/11397/18, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 08.10.2020), розглядався судовий спір про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору та зобов`язання до виконання зобов`язань за договором, але не про розірвання договору в судовому порядку. 

25. У справі № 344/7144/15-ц, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 25.01.2018), вирішувалися позови про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт про підготовку книги та моральної шкоди (за первісним позовом) і про стягнення коштів за невиконання умов договору та відшкодування моральної шкоди (за зустрічним позовом).

26. У справі № 902/734/16, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 16.03.2018), стягувалася вартість оплачених послуг із складання земельної документації, які фактично не було надано.

27. У справі № 912/2635/17, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 01.08.2019), йшлося про стягнення збитків у зв`язку  із завищенням обсягу виконаних за договором підряду робіт.

28. У справі № 915/565/14, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 26.10.2018), предметом спору була заборгованість за договором підряду (з урахуванням пені, річних, збитків від інфляції). 

29. У справі № 818/816/17, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 25.04.2018),  розглядався адміністративний позов фермерського господарства до органу Державної архітектурно-будівельної інспекції стосовно визнання протиправними та скасування постанов головного інспектора будівельного нагляду.

30. У справі № 761/42948/16-а, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 20.11.2018), також розглядався позов особи до органу Державної архітектурно-будівельної інспекції посадової особи цього органу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. 

31. Отже, справи, зазначені у пунктах 22 і 23 цієї ухвали, хоча й мають правове регулювання спірних правовідносин, подібне до того, що наявне в даній справі                  № 918/960/20, але відрізняються від неї і за суб`єктним складом сторін спірних правовідносин, і за складом учасників таких правовідносин, і за з`ясованою попередніми судовими інстанціями фактично-доказовою базою у справах (обставинами останніх та зібраними у ній доказами), тобто за істотними правовим ознаками. 

Водночас дана справа і справи, вказані в пунктах 24-30 цієї ухвали, різняться і за наведеними ознаками, і також за правовим регулюванням спірних правовідносин, за предметом та підставами позовних вимог і предметом спору, тобто за додатковими істотними правовими ознаками.

Тому правовідносини в зазначених скаржником справах, з одного боку, і в даній справі - з іншого не є подібними, а доводи скаржника про неврахування попередніми судовими інстанціями відповідних висновків Верховного Суду не знаходять підтвердження, і касаційне провадження підлягає закриттю на підставі наведеного припису пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.    

32. Поряд з тим за імперативним приписом частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

33. У зв`язку з тим, що касаційне провадження зі справи закривається, судові витрати в даній справі з урахуванням вимог статей 129, 130 ГПК України розподілу не підлягають. Адже за змістом зазначених норм покладення судових витрат на ту чи іншу сторону або компенсація таких витрат здійснюється у випадках розгляду справи по суті або у разі визнання позову, закриття провадження у справі чи залишення позову без розгляду (причому закриття провадження у справі є процесуальною дією, відмінною від закриття касаційного провадження).    

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою державного підприємства - Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" на рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 у справі  № 918/960/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                                    І. Берднік