ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16406/21                                                 Головуючий у І інстанції - Клочкова Н.В.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                 суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

                           при секретарі:                 Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. про  визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П., у якій просило: 
- визнати неправомірною бездіяльність, яка полягає в незнятті арештів з грошових коштів AT «Укрзалізниця» по виконавчому провадженню ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075;
- усунути порушене право AT «Укрзалізниця» шляхом скасування постанов відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06 травня 2021 року про арешт коштів AT «Укрзалізниця» та про стягнення виконавчого збору, в межах виконавчого провадження ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що примусове виконання/списання коштів та виконавчого збору на підставі постанов державного виконавця від 06 травня 2021 року, винесених на підставі виконавчого документу № 910/21454/17 від 21 грудня 2020 року є передчасним, оскільки ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 березня  2021 року у справі № 757/10733/21-к було задоволено клопотання старшого групи прокурорів Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 42019000000001331 шляхом заборони здійснювати перерахування та/або списання та/або стягнення грошових коштів або будь-які інші фінансові операції за кредитними договорами, укладеними між                        ДТГО «Південно-Західна залізниця», ДП «Південна залізниця», правонаступником яких є AT «Укрзалізниця», та ПАТ «Промінвестбанк» на користь компанії ВІЕР Глобал            Партнерс, Л.П., будь-яких інших осіб, органами ДВС, будь-якими іншими особами будь-яких сум за будь-якими судовими рішеннями та/або рішеннями будь-яких органів та/або кредитними договорами, на грошові кошти AT «Укрзалізниця», які знаходяться на розрахункових та поточних рахунках, відкритих у банківських установах.
Позивач зауважував, що встановлена Печерським районним судом міста Києва заборона здійснювати стягнення грошових коштів з AT «Укрзалізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П., розповсюджується на всі виконавчі дії, в тому числі, і на стягнення виконавчого збору та накладення арешту чи списання грошових коштів в рамках виконавчого провадження ВП № 65323614.
Таким чином, виконавчі дії, вчинені державним виконавцем, були здійсненні не у спосіб та порядок передбачений законодавством України, бездіяльність щодо незняття арештів з рахунків Товариства є незаконною, як і бездіяльність в питанні розгляду скарги   AT «Укрзалізниця».
Зазначені обставини можуть призвести до передчасного стягнення з                                  AT «Укрзалізниця» значної суми грошових коштів, а тому вони мають бути визнанні неправомірними.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність, яка полягає в незнятті арештів з грошових коштів AT «Укрзалізниця» по виконавчому провадженню ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075.
Скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06 травня 2021 року про арешт коштів AT «Укрзалізниця», в межах виконавчого провадження ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Також, не погоджуючись з таким судовим рішенням, ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в цій частині.
В апеляційних скаргах Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Також Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. вказано, що арешт на кошти Позивача застосовано на виконання рішення саме господарського суду, яке набрало законної сили на підставі якого видано судовий наказ.
Таким чином, вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання неправомірною бездіяльності, яка полягає в незнятті арештів з грошових коштів Позивача по ВП № 65323614, а також вимога про усунення порушеного право AT «Укрзалізниця» шляхом скасування постанови від 06 травня 2021 року про арешт коштів підвідомчі господарському суду.
Акціонерним товариством «Українська залізниця» подано відзиви на апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П., в яких просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Також ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. подано відзив на апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Отже, оскільки Відповідач, Третя особа у своїх апеляційних скаргах оскаржують судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, представників Сторін, Третьої особи, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 16 липня 2020 року у справі № 910/21454/17 позов задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. грошові кошти: заборгованості по кредиту - 12 500 000,00 доларів США (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч доларів США), заборгованості за неправомірне користування кредитними коштами - 417 864,59 доларів США (чотириста сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири долари 59 центів), пені за прострочення сплати кредиту -                       87 434 586,33 грн. (вісімдесят сім мільйонів чотириста тридцять чотири тисячі п'ятсот вісімдесят шість гривень 33 копійки), пені за прострочення сплати відсотків - 314 033,89 грн. (триста чотирнадцять тисяч тридцять три гривні 89 копійок), 3% річних за прострочення сплати відсотків - 127,17 грн. (сто двадцять сім гривень 17 копійок) та судовий збір -                  225 600,00 грн. (двісті двадцять п'ять тисяч шістсот гривень).
В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30 листопада                 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20 квітня 2021 року, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 у справі № 910/21454/17 задоволено частково.
Рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 у справі № 910/21454/17 в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам в розмірі 417 864,59 доларів США змінено, стягнуто 3% річних по тілу кредиту за період з 01.08.2017 по 22.11.2017 в розмірі 3 045 263,43 грн.
Рішення Господарського суду міста Києва від 16 липня 2020 року у справі                        № 910/21454/17 в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати процентів у розмірі 314 033,89 грн. скасовано, з ухваленням у вказаній частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції.
«Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ,              вул. Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (190 Елджін Авеню, Джорджтаун, Великий Кайман, KY1-9005, Кайманові Острови) (VR Global Partners, L.P.: 190 Elgin Avenue George Town Grand Cayman KY1-9005 Cayman Islands) грошові кошти: заборгованості по кредиту - 12 500 000,00 доларів США (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч доларів США), пені за прострочення сплати кредиту - 87 434 586,33 грн. (вісімдесят сім мільйонів чотириста тридцять чотири тисячі п'ятсот вісімдесят шість гривень 33 копійки), 3% річних по тілу кредиту з 01.08.2017 по 22.11.2017 - 3 045 263,43 грн. (три мільйони сорок п'ять тисяч двісті шістдесят три гривні 43 копійки), 3% річних за прострочення сплати відсотків - 127,17 грн. (сто двадцять сім гривень             и 17 копійок) та судовий збір за розгляд позовної заяви - 221 352,00 грн. (двісті двадцять одну тисячу триста п'ятдесят дві гривні).
В іншій частині позову відмовлено.
Доручено суду першої інстанції видати відповідні накази.
21 грудня 2020 року Господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16 липня 2020 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2020 року, які набрали законної сили 30 листопада 2020 року, щодо стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (190 Елджін Авеню, Джорджтаун, Великий Кайман, KY1-9005, Кайманові Острови) (VR Global Partners, L.P.: 190 Elgin Avenue George Town Grand Cayman KY1-9005 Cayman Islands) грошових коштів: заборгованості по кредиту - 12 500 000,00 доларів США (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч доларів США), пені за прострочення сплати кредиту - 87 434 586,33 грн. (вісімдесят сім мільйонів чотириста тридцять чотири тисячі п'ятсот вісімдесят шість гривень 33 копійки), 3% річних по тілу кредиту з 01.08.2017 по 22.11.2017 - 3 045 263,43 грн. (три мільйони сорок п'ять тисяч двісті шістдесят три гривні 43 копійки), 3% річних за прострочення сплати відсотків - 127,17 грн. (сто двадцять сім гривень 17 копійок) та судового збору за розгляд позовної заяви -                   221 352,00 грн. (двісті двадцять одну тисячу триста п'ятдесят дві гривні).
Постановою Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.05.2021 відкрито виконавче провадження № 65323614 щодо примусового виконання вказаного виконавчого документу.
Також, постановою Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 06.05.2021 ВП № 65323614 для Акціонерного товариства «Українська залізниця» (Боржника) визначено загальну суму мінімальних витрат виконавчого провадження - 195,30 грн. 
Крім того, постановою Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 06.05.2021 ВП № 65323614 з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (Боржника) стягнуто виконавчий збір у розмірі 1 250 000,00 доларів США (USD) та 9 070 132,89 грн.
Постановою Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 06.05.2021 ВП № 65323614 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в Акціонерному товаристві "ТАСкомбанк", код фінансової установи 339500; Публічному акціонерному товаристві "Розрахунковий центр", код фінансової установи 344443; Філії - Харківське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", код фінансової установи 351823, Акціонерному товаристві "Дойче Банк ДБУ", код фінансової установи 370731; Акціонерному товаристві "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" У М.КИЄВІ, код фінансової установи 380805, Акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК" У М. КИЄВІ, код фінансової установи 300346; Акціонерному товаристві "ОЩАДБАНК", код фінансової установи 300465; Акціонерному товаристві "СІТІБАНК", код фінансової установи 300584; Філії - Дніпропетровське обласне управління AT "Ощадбанк", код фінансової установи 305482; Акціонерному товаристві Акціонерний комерційний банк "ІНДУСТРІАЛБАНК", код фінансової установи 313849; Акціонерному Банку "УКРГАЗБАНК", код фінансової установи 320478; Акціонерному товаристві "СБЕРБАНК" код фінансової установи 320627; Акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України", код фінансової установи 322313; Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", код фінансової установи 322669; Філії - Львівське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", код фінансової установи 325796; Філії - Одеське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", код фінансової установи 328845; Філії - Донецьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", код фінансової установи 335106 , а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать Боржнику Акціонерному товаристві «Українська залізниця» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, що становить 13 750 000 долари США (USD) та                  99 771 657,12 грн.
Також в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 65352293 з примусового виконання наказу № 910/7252/17 від 27.04.2021, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнере, Л.П. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 20-3759/2-1 від 29.12.2011, зокрема: заборгованості по кредиту в розмірі 8 500 000 доларів США (вісім мільйонів п'ятсот тисяч доларів США); пені по кредиту в розмірі 64 954 699,74 грн. (шістдесят чотири мільйони дев'ятсот п'ятдесят чотири тисячі шістсот дев'яносто дев'ять гривень 74 копійки).
Крім того, в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 65352329 з примусового виконання наказу № 910/20947/17 від 29.04.2021, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ВІЕР Глобал Партнере, Л.П. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 20-3763/2-1 від 29.12.2011, зокрема: заборгованості по кредиту в розмірі 12 500 000 доларів США (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч доларів США); стягнення 3 % річних по тілу кредиту за період з 01.08.2017 по 13.11.2017 в розмірі           2 827 585,75 грн (два мільйони вісімсот двадцять сім тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять гривень 75 копійок); пені по кредиту за період з 23.11.2016 по 13.11.2017 у розмірі 85 228 929,95 грн (вісімдесят п'ять мільйонів двісті двадцять вісім тисяч дев'ятсот двадцять дев'ять гривень           95 коп.); 3% річних нарахованих за прострочення сплати процентів в розмірі 127, 17 грн. (сто двадцять сім гривень 17 копійок); 225 600 грн. (двісті двадцять п'ять тисяч шістсот гривень) витрат по сплаті судового збору.
Постановою Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.05.2021          № 65323614 об'єднано виконавчі провадження № 65323614, № 65352293, № 65352329 у зведене виконавче провадження № 65365075.
Також, 07 травня 2021 року уповноваженою особою Акціонерного товариства «Укрзалізниця» було подано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України клопотання, відповідно до якого Відділ проінформовано про наявність ухвали Печерського районного суду м. Києва від              09 березня 2021 року у справі № 757/10733/21-к, та в якому Товариство просило скасувати постанову про арешт коштів Боржника від 06 травня 2021 року.
08 червня 2021 року на електронну адресу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» отримано відповідь щодо розгляду клопотання від 07 травня 2021 року, зі змісту якої вбачається, що у державного виконавця відсутні підстави для зняття арештів з коштів боржника, оскільки вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженні ВП № 65323614 зупинено.
Не погоджуючись з бездіяльністю державного виконавця щодо накладення арешту на кошти Акціонерного товариства «Українська залізниця» з урахуванням суми стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням фактичних обставин даної адміністративної справи, а також нормативного регулювання спірних правовідносин у розрізі повноважень, належним та ефективним способом захисту прав Позивача та для належно та об'єктивного захисту прав останнього є задоволення позовних вимог щодо визнання бездіяльності протиправною в частині скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06 травня 2021 року про арешт коштів AT «Укрзалізниця», в межах виконавчого провадження ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075, в той же час, під час розгляду даної справи, суд першої інстанції не встановив належних та об'єктивних підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від              06 травня 2021 року про стягнення виконавчого збору, в межах виконавчого провадження ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075.
Отже, оскільки Відповідач, Третя особа оскаржують судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Так, колегією суддів встановлено наступне.
Судом першої інстанції визнано неправомірною бездіяльність, яка полягає в незнятті арештів з грошових коштів AT «Укрзалізниця» по виконавчому провадженню ВП                       № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075.
Скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06 травня 2021 року про арешт коштів AT «Укрзалізниця», в межах виконавчого провадження ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.
Стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Згідно із частиною 1 статті 3 цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема, такі документи, як судові накази.
Частинами першою, другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі                         № 921/16/14-г/15, Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Велика палата Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17 дійшла висновку, що імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18).
Також Великою палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2019 року у справі № 911/100/18, викладено правову позицію, відповідно до якої законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що саме в таких випадках (оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій) згідно з частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
За змістом статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України та статей 30, 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень у господарських справах щодо одного боржника, ухвалених за правилами лише господарського судочинства, підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі        № 917/2267/14 вказано, що оскільки Господарським процесуальним кодексом України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Тобто визначено виняток, коли юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу оскарження постанов державного виконавця, якщо виконавчий документ видав суд господарської юрисдикції.
Суд першої інстанції розглядаючи адміністративний позов в оскаржуваній частині посилався на те, що законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.
Таким чином, спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій згідно з частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. 
Проте, вказане вище зведене виконавче провадження № 65365075 об'єднано з примусового виконання наказів № 910/21454/17 від 21.12.2020, № 910/7252/17 від 27.04.2021 та № 910/20947/17 від 29.04.2021, виданих Господарським судом міста Києва.
Таким чином, оскільки задоволені судом першої інстанції позовні вимоги стосуються порушення прав особи під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Господарського процесуального кодексу України, а також враховуючи той факт, що Позивач є стороною виконавчого провадження та беручи до уваги положення статті 287 КАС України, статті 338, статті 339 Господарського процесуального кодексу України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги Позивача про визнання неправомірною бездіяльності, яка полягає в незнятті арештів з грошових коштів AT «Укрзалізниця» по ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного ЗВП № 65365075, а також вимога про усунення порушеного право                             AT «Укрзалізниця» шляхом скасування постанови від 06 травня 2021 року про арешт коштів підвідомчі господарському суду та не можуть розглядатись за правилами адміністративного судочинства.
Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 жовтня 2018 року у справі № 200/4910/20-а.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для розгляду задоволених судом першої інстанції позовних вимог у порядку адміністративного судочинства та вважає, що дані вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
З метою скасування арешту, накладеного оскаржуваною постановою Відповідача про арешт коштів, Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії/бездіяльність Органу ДВС в межах справи № 910/21454/17, в якій просив:
- визнати неправомірними дії Відділу, які полягають у накладенні арешту на грошові кошти AT «Укрзалізниця» по виконавчому провадженню ВП № 65323614, відкритому на підставі наказу по справі № 910/21454/17;
- усунути порушене право AT «Укрзалізниця» шляхом скасування оскаржуваної постанови, в межах виконавчого провадження № 65323614.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07 вересня 2021 року, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2021 року у справі № 910/21454/17, в задоволенні скарги б/н від 11.05.2021 року «На дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у справі                                № 910/21454/17 - відмовлено.
У вказаних судових рішеннях суди встановили, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року у справі № 757/10733/21-к заборонено органам державної виконавчої служби здійснювати саме перерахування та/або списання та/або стягнення грошових коштів Акціонерного товариства "Українська залізниця" та не заборонено здійснювати такий захід примусового виконання рішень, як звернення стягнення на кошти боржника, заборона, встановлена Печерським районним судом міста Києва, розповсюджується лише на один із елементів такого заходу примусового виконання рішень, як звернення стягнення на кошти боржника, а саме: на фактичне списання (вилучення) коштів боржника, та не містить заборони на вчинення інших виконавчих дій, зокрема, дій щодо накладення арешту на кошти боржника.
Як встановлено судами з матеріалів виконавчого провадження ВП № 65323614 та зведеного виконавчого провадження ВП №65365075 державним виконавцем не вчинялися дії щодо перерахування (списання/стягнення) коштів Акціонерного товариства "Українська залізниця", а отже не було порушено заборону, накладену ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2021 року у справі № 757/10733/21-к. Доказів протилежного скаржник не надав.
Таким чином, суди дійшли висновку, що дії державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП № 65323614, які полягають у накладенні арешту на грошові кошти Акціонерного товариства "Українська залізниця" та винесенні постанови про арешт коштів боржника, здійснені у спосіб та в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Також, 18.05.2021 до Господарського суду міста Києва від Залізниці надійшла скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ), за змістом якої з урахуванням уточнень Залізниця просила:
- визнати неправомірні дії Відділу, які полягають в накладені арешту на грошові кошти Залізниці, у виконавчому провадженню ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075;
- усунити порушене право Залізниці шляхом скасування постанови Відділу від 06.05.2021 про арешт коштів Залізниці, в межах виконавчого провадження ВП                            № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №  65365075.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01 червня 2021 року, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18 серпня 2021 року та постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі  № 910/7252/17, у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відмовлено повністю.
Також, 02.06.2021 до Господарського суду міста Києва від Залізниці надійшла скарга на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ), за змістом якої з урахуванням уточнень Залізниця просила:
- визнати неправомірні дії Відділу, які полягають в незнятті арештів з грошових коштів Залізниці у виконавчому провадженню ВП № 65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП № 65365075;
- усунити порушене право Залізниці шляхом скасування постанови Відділу від 06.05.2021 про арешт коштів Залізниці, в межах виконавчого провадження ВП                           №  65323614, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №  65365075.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16 червня 2021 року у справі                    № 910/7252/17, у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відмовлено повністю.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18 серпня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.06.2021 р. у справі № 910/7252/17 задоволено частково.
Ухвалу господарського суду міста Києва від 16.06.2021 р. у справі № 910/7252/17 скасовано.
Скаргу Акціонерного товариства «Українська Залізниця» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.06.2021 р. залишено без розгляду.
Постанову мотивовано тим, що Залізниця вже зверталася із скаргою на дії Відділу з питань винесення постанови про арешт коштів боржника від 06.05.2021, тому суд апеляційної інстанції визнав дії заявника щодо звернення із скаргою на дії/бездіяльність Відділу від 02.06.2021 зловживанням процесуальними правами.
Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без задоволення.
Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18 серпня 2021 року у справі № 910/7252/17 залишено без змін.
Таким чином, в межах розгляду зазначених вище скарг за участі учасників даної справи, господарськими судами було встановлено, що Державним виконавцем не було порушено заборону, накладену ухвалою Печерського районного суду міста Києва від                 09 березня 2021 року у справі № 757/10733/21-к.
Згідно з ч. 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Проте, суд першої інстанції не врахував обставин, встановлених судовими рішеннями, прийнятими в порядку господарського судочинства, які набрали законної сили, у справах № 910/21454/17 та № 910/7252/17, та здійснив протиправне встановлення обставин відносно спірних правовідносин в межах адміністративного судочинства.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 315 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми процесуального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким провадження у справі в зазначеній частині - закрити.
Керуючись ст. ст. 238, 241, 242, 243, 271, 272, 287, 308, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким провадження у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. про  визнання бездіяльності протиправною - закрити.
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від                      28 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                                  О.М. Оксененко