Ухвала
09 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 752/18981/19
провадження № 61-18004ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на його користь майнову шкоду у розмірі 248 297,00 грн, 3 % річних у розмірі 21 571,00 грн, інфляційні витрати - 88 753,73 грн та моральну шкоду 5 000,00 грн. Всього просив стягнути на свою користь 363 621,73 грн.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_4 закрито.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 жовтня                       2021 року, позов ОСОБА_3 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 248 297,00 грн, 3 % річних - 21 571,00 грн, інфляційні втрати - 88 753,73 грн, а також 5 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
03 листопада 2021 року  ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову                              у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення                                      у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ціна позову у зазначеній справі становить 363 621,73 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у касаційній скарзі вказує, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, оскільки суди попередніх інстанцій не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі                                           № 755/18006/15, від 30 червня 2020 року у справі № 200/12295/17, від 05 серпня                  2019 року у справі № 203/3079/15-ц, від 30 червня 2021 року у справі № 523/7115/18, від 25 травня 2020 року у справі № 475/793/17, від 18 грудня 2019 року у справі                           № 522/1029/18, від 12 листопада 2020 року у справі № 369/9301/18, від 23 січня                   2020 року у справі № 581/1617/19 і зазначена справа має виняткове значення для відповідача, розмір стягнутої шкоди значно перевищує розмір завданої шкоди, розпочато виконання судових рішень, він перебуває у скрутному майновому становищі, у нього на утриманні перебувають малолітні діти, виконання оскаржених судових рішень може позбавити відповідача єдиного житла. 
Наведене обґрунтування того, щокасаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і зазначена справа має виняткове значення для відповідача не можна визнати належним. Посилання у касаційній скарзі на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду є виконанням вимог статей 389, 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги, і не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики або зазначена справа має виняткове значення для відповідача.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення  своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                            у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
У відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , підписаною представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
І. О. Дундар